ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2026 року	справа № 380/8968/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі також - відповідач, Адміністрація Держприкордонслужби), у якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови ОСОБА_1 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення, станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024, 01.01.2026 для проведення з 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023, 01.02.2024, 01.02.2026 перерахунку та виплати основного розміру його пенсії із зазначенням відомостей про всі щомісячні основні (оклад за посадою, військовим званням, надбавка за вислугу років) та додаткові (надбавки, доплати, підвищення та премії) види грошового забезпечення, визначені, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року, 01 січня 2026 року помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт;
- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення, станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024, 01.01.2026 для проведення з 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023, 01.02.2024, 01.02.2026 перерахунку та виплати основного розміру його пенсії із зазначенням відомостей про всі щомісячні основні (оклад за посадою, військовим званням, надбавка за вислугу років) та додаткові (надбавки, доплати, підвищення та премії) види грошового забезпечення, визначені, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року, 01 січня 2026 року помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 з 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII. У зв`язку зі щорічним зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, та похідним від цього зростанням розмірів грошового забезпечення військовослужбовців, розрахунковою величиною для якого є прожитковий мінімум, у позивача виникло право на отримання оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024 та 01.01.2026 і на перерахунок пенсії на їх підставі. Позивач вважає протиправною відмову відповідача, оформлену листом № 09/К-3204/7606 від 14.04.2026, у складенні та поданні таких довідок до пенсійного органу.
Ухвалою судді від 11.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечено. Заперечення відповідача зводяться до того, що питання перерахунку пенсії повністю врегульоване Законом № 2262-XII та відбувається лише за наявності всіх визначених ним умов. Відповідач зазначає, що першою умовою для здійснення перерахунку пенсії є зміна (підвищення) розміру грошового забезпечення діючим військовослужбовцям, а другою - відповідне рішення Кабінету Міністрів України щодо проведення перерахунку. Відповідач наполягає, що з 01.03.2018 і по теперішній час розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями діючих військовослужбовців розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні, передбаченого пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 (у редакції постанови № 481), фактичного збільшення розмірів грошового забезпечення діючих військовослужбовців не відбувалося, а тому правові підстави для складання та надсилання довідок відсутні, та з огляду на статтю 19 Конституції України Адміністрація Держприкордонслужби діяла в межах повноважень.
Відповідач також звертає увагу, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі № 320/29450/24, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, яким визнано протиправним та нечинним пункт 2 постанови № 481, набрало законної сили лише 18.06.2025, тоді як згідно зі статтею 58 Конституції України та частиною другою статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду й не має зворотної дії в часі, а отже не може застосовуватися до правовідносин станом на 01.01.2024.
Розглянувши позовну заяву, відзив на неї, дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 проходив військову службу у Державній прикордонній службі України та був звільнений з військової служби у запас за віком (стаття 26 пункт «б» частини четвертої) наказом від 08.12.2020. 
Згідно з протоколом про обчислення пенсії за вислугу років від 09.12.2020 позивачу обчислено та призначено пенсію за вислугу років (вислуга - 32 роки календарні (28 років), у розмірі 70 % грошового забезпечення).
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, де йому виплачується призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.
16.03.2026 представник позивача звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України із зверненням про видачу документів для перерахунку основного розміру пенсії за вислугу років, у якому просив скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення, станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024, 01.01.2026 для проведення з 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023, 01.02.2024, 01.02.2026 перерахунку та виплати основного розміру його пенсії.
Листом № 09/К-3204/7606 від 14.04.2026 Адміністрація Державної прикордонної служби України відмовила у задоволенні вказаного звернення, повідомивши, що станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024 та на 01.01.2026 відсутній факт (подія) підвищення (збільшення) фактично отриманих діючим військовослужбовцем, який посідає відповідну (аналогічну) штатну посаду, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а тому відсутні підстави для підготовки відповідних довідок та їх надсилання до Головних управлінь Пенсійного фонду України чи на адресу військових пенсіонерів (їх представників).
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд керується таким.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII), який є спеціальним законом у спірних правовідносинах.
Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством.
Згідно з частиною вісімнадцятою статті 43 Закону № 2262-XII у разі, якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, Кабінету Міністрів України надано право встановлювати умови та порядок перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.
Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, визначений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45), згідно з пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 2 і 3 Порядку № 45 на підставі списків, складених головними управліннями Пенсійного фонду України, уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3, та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, є збільшення рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-XII. Перерахунок пенсії здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду України після надходження від уповноваженого органу відповідної довідки та виключно з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані у такій довідці.
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням згідно з додатком 14.
Пунктом 4 Постанови № 704 (у первинній редакції) було передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 (далі - Постанова № 103), яка набрала чинності 24.02.2018, пунктом 6 внесено зміни до Постанови № 704, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції, за якою розрахунковою величиною визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 року, а не на 1 січня відповідного календарного року.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20.10.2022, визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103, яким були внесені зміни до пункту 4 Постанови № 704. Вказаною постановою відновлено попередню (первинну) редакцію пункту 4 Постанови № 704, згідно з якою розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд (зокрема, у постановах від 15.06.2023 у справі № 380/13603/21, від 30.04.2025 у справі № 620/9741/24 та інших), оскільки зміни, внесені Постановою № 103 до пункту 4 Постанови № 704, визнано у судовому порядку нечинними, то з 29.01.2020 діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін і в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується розрахункова величина «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року», а не «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня 2018 року».
У наведених постановах Верховний Суд виходив із того, що положення пункту 4 Постанови № 704 у частині визначення розрахунковою величиною «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року» не відповідає нормативно-правовим актам вищої юридичної сили, згідно з якими прожитковий мінімум як базовий державний соціальний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів.
Водночас 12.05.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704» (далі - Постанова № 481), пунктом 2 якої внесено зміни до пункту 4 Постанови № 704, виклавши абзац перший у такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Таким чином, з дня набрання чинності Постановою № 481 (20.05.2023) Кабінет Міністрів України замість розрахункової величини «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року» запровадив сталу розрахункову величину для посадового окладу та окладу за військове звання - 1762,00 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі № 320/29450/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, визнано дії Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови № 481 неправомірними та визнано протиправним і нечинним пункт 2 Постанови № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови № 704.
Суд враховує, що Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 17.02.2026 у справі № 520/5814/24 сформулював правовий висновок щодо застосовної редакції пункту 4 Постанови № 704 під час оформлення довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій військовим пенсіонерам.
Верховний Суд зазначив, що пункт 4 Постанови № 704 у редакції пункту 2 Постанови № 481 замінює такий базовий державний соціальний стандарт, як прожитковий мінімум, на сталу величину - 1762,00 грн, застосування якої при визначенні посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців не лише суттєво зменшує їх розміри, а й нівелює мету прийняття Постанови № 704. Приписи пункту 4 Постанови № 704 у первинній редакції відповідали вимогам Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII, який запровадив розрахунковою величиною для визначення посадових окладів різних категорій публічних службовців саме прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений на 1 січня календарного року.
Зазначеною постановою Верховний Суд відступив від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 20.10.2025 у справі № 600/3516/24-а та від 22.10.2025 у справі № 420/3824/25, у яких було вказано, що з дня набрання чинності Постановою № 481 (20.05.2023) та протягом усього періоду її дії (до 18.06.2025) правові підстави для видачі довідок про розмір грошового забезпечення із застосуванням розрахункової величини у вигляді прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, відсутні, та сформував такий правовий висновок: «до правовідносин, пов`язаних із оформленням та направленням до органу Пенсійного фонду України довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, визначеного станом на 01 січня 2024 року відповідно до Постанови № 704, під час обчислення розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням має застосовуватися пункт 4 Постанови № 704 в первісній редакції, яка передбачала використання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, а не редакція, змінена Постановою № 481, якою визначено фіксовану розрахункову величину - 1762,00 грн».
Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на наведене, висновок Верховного Суду, викладений у постанові судової палати від 17.02.2026 у справі № 520/5814/24, підлягає врахуванню судом при вирішенні цього спору.
Згідно з частинами першою - третьою статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України; суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України; у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи (постанови Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19, від 10.01.2023 у справі № 340/507/22).
З огляду на визначені у частині третій статті 7 КАС України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, пункт 4 Постанови № 704 в частині, що суперечить нормативно-правовому акту вищої юридичної сили - Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік, не підлягає застосуванню. У спірних правовідносинах пункт 4 Постанови № 704 застосовується у первинній редакції, з використанням для визначення розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік), оскільки суд не вправі, вирішуючи спір, застосовувати дефектний нормативно-правовий акт безвідносно до того, чи був він чинним на момент виникнення спірних відносин.
Доводи відповідача про те, що рішення у справі № 320/29450/24 набрало законної сили лише 18.06.2025 і з огляду на статтю 58 Конституції України та частину другу статті 265 КАС України не може застосовуватися до правовідносин станом на 01.01.2024, суд відхиляє. Право позивача на отримання довідок з відповідною розрахунковою величиною ґрунтується не на зворотній дії судового рішення про скасування пункту 2 Постанови № 481, а на наведеному вище правовому висновку Верховного Суду про незастосування судом дефектного підзаконного акта, що суперечить закону вищої юридичної сили, незалежно від його чинності на момент виникнення спірних відносин. Саме такий підхід застосовано Верховним Судом у постанові судової палати від 17.02.2026 у справі № 520/5814/24 при визначенні застосовної редакції пункту 4 Постанови № 704 станом на 01 січня 2024 року.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Так, станом на 01 січня 2021 року він визначений у статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» і становить 2270,00 грн; станом на 01 січня 2022 року - у статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» і становить 2481,00 грн; станом на 01 січня 2023 року - у статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» і становить 2684,00 грн; станом на 01 січня 2024 року - у статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» і становить 3028,00 грн; станом на 01 січня 2026 року - у статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» і становить 3328,00 грн.
Зміна (збільшення) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року та 01 січня 2026 року порівняно з попереднім роком призводить до похідної зміни (збільшення) розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням як складових грошового забезпечення, обчислених згідно з пунктом 4 Постанови № 704 у первинній редакції, що, у свою чергу, є підставою для перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії в порядку статей 43 і 63 Закону № 2262-XII.
Водночас суд звертає увагу, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2025 не змінювався порівняно з 01.01.2024 та становив 3028,00 грн. З огляду на те, що складові грошового забезпечення станом на 01.01.2024 і на 01.01.2025 є тотожними, на що позивач також не посилається у позові, ця обставина не впливає на наявність у позивача права на оновлені довідки станом на заявлені ним дати.
Таким чином, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, та похідне від цього зростання розмірів грошового забезпечення, розрахунковою величиною для якого є прожитковий мінімум, у позивача виникло право на отримання оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024 та 01.01.2026, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 у первинній редакції, та право на перерахунок пенсії на їх підставі.
За наведених обставин суд дійшов висновку, що відмова Адміністрації Державної прикордонної служби України, оформлена листом № 09/К-3204/7606 від 14.04.2026, скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення, станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024 та 01.01.2026 для перерахунку основного розміру його пенсії, є протиправною, а відповідні позовні вимоги про визнання дій протиправними - обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій або про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Згідно з пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів особи, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Статтею 13 Конвенції гарантовано право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Під ефективним способом захисту слід розуміти такий, що забезпечує поновлення порушеного права, є адекватним наявним обставинам та виключає подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024 та 01.01.2026, обчислені виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову у повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. 
Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5324,80 грн
Керуючись статтями 2, 6, 7, 9, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови ОСОБА_1 скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення, станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024, 01.01.2026 для проведення з 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023, 01.02.2024, 01.02.2026 перерахунку та виплати основного розміру його пенсії із зазначенням відомостей про всі щомісячні основні (оклад за посадою, військовим званням, надбавка за вислугу років) та додаткові (надбавки, доплати, підвищення та премії) види грошового забезпечення, визначені, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року, 01 січня 2026 року, помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт.
Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України (ЄДРПОУ 00034039) скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення, станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024, 01.01.2026 для проведення з 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023, 01.02.2024, 01.02.2026 перерахунку та виплати основного розміру його пенсії із зазначенням відомостей про всі щомісячні основні (оклад за посадою, військовим званням, надбавка за вислугу років) та додаткові (надбавки, доплати, підвищення та премії) види грошового забезпечення, визначені, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року, 01 січня 2026 року, помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної прикордонної служби України (ЄДРПОУ 00034039) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 5324 (п`ять тисяч триста двадцять чотири) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з урахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя  Желік О.М.