Справа № 932/2049/26
Провадження № 2/932/567/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

04 червня 2026 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді - Куцевола В.В.
при секретарі - Травкіній В.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дебальцівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,-
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2026 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просив суд, визнати за ним право власності на будинок загальною площею 47,6 кв.м., житловою 37,7 кв.м. та надвірні споруди: сарай, гараж Б, сарай Г, душ Д, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що він є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 28.04.1990 року. Нерухоме майно знаходиться в м. Дебальцеве, яке є тимчасово окупованою територією України з 07.04.2014 року.
26.04.2025 року, позивач звернувсяся до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області з заявою про реєстрацію прав власності.
Державним реєстратором прийнято рішення від 31.05.2025 року про відмову в проведенні реєстраційних дій № 79206485 мотивоване тим, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Через обставини, які виникли не з вини позивача - окупація Дебальцевської міської територіальної громади, не функціонування органів, які б могли підтвердити реєстрацію права власності, можна зробити висновок про відсутність умов у позивача для підтвердження свого права власності на будинок.
Ухвалою суду від 25.02.2026 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 04.05.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
У судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. 
Відповідач належним чином викликався до суду, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв чи клопотань не надав. Правом на подання відзиву на позов не скористався. 
Через це суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, судом встановлено, що відповідно до копії договору дарування від 28.04.1990 року житлового будинку з надвірними будовами, посвідченого державним нотаріусом Дебальцевської державної нотаріальної контори Марченко С.М. та зареєстрованому в Єнакієвському БТІ, ОСОБА_1 отримав в дар будинок житловою площею 37,7 кв.м. з надвірними будовами: сарай та гараж Б, сарай Г, душ Д, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,1091 га за адресою: АДРЕСА_1 .
26.04.2025 року позивач звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області з заявою про реєстрацію прав власності.
Рішенням реєстратора від 31.05.2025 року № 79206485 відмовлено в проведені реєстраційних дій, у зв`язку із тим, що державна реєстрація була проведена Єнакіївським міським комунальним господарством «Бюро технічної інвентаризації» 07.05.1990 року, та у зв`язку з розташуванням паперових архівів БТІ на окупованій території неможливо отримати вищевказані відомості.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За приписами ч.1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У відповідностідо приписівстатей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинствоздійснюється назасадах змагальностісторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.
Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них надалі вчиняти узгоджені дії для вичерпання конфлікту. Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц).
На даний час позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на будинок з надвірними спорудами у державному реєстрі оскільки не може підтвердити своє право власності, у зв`язку із тимчасовою окупацією Донецької області.
З метою усунення стану невизначеності щодо права власності позивача на спірний будинок, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. 
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Позивач у позові не наполягав на стягненні судового збору з відповідача. 
Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
За вказаних обставин, враховуючи позицію позивача, суд вважає за необхідне покласти судові витрати на позивача. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-82, 89, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дебальцівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) право власності на будинок загальною площею 47,6 кв.м., житловою 37,7 кв.м. та надвірні споруди: сарай, гараж Б, сарай Г, душ Д, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя В.В. Куцевол