Справа №672/515/26 
Провадження №1-кп/672/40/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року м.Городок
Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Городку кримінальне провадження, внесене 04.02.2025 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12025243000000371, за обвинуваченням  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городок Хмельницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта незакінчена вища, працюючого бетоняром 3-го розряду ТОВ «МУР», раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 24 січня 2025 року, відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року, будучи військовозобов`язаним, пройшов військово-лікарську комісію, за результатами проходження якої визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби. 
Встановивши, відсутність обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року, які надавали б ОСОБА_4 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, старшим офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , 24 січня 2025 року о 20 годині 20 хвилин в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_3 , вручено ОСОБА_4 бойову повістку та роз`яснено її зміст, саме необхідність прибуття 25 січня 2025 року о 08 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого відправлення до військової частини для проходження військової служби під час мобілізації, а також повідомлено про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №7113 від 03 березня 2022 року. 
У подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, без поважних причин, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25 березня 1992 року, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №7113 від 03 березня 2022 року, не прибув на визначений час та дату вказані у вищезазначеній повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_3 , тим самим ухилившись від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Своїми діями, які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України.
04.05.2026 між прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, яке виразилось в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.336 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин. 
Сторони вважають, що для укладення цієї угоди істотне значення мають наступні обставини:
-щире каяття ОСОБА_7 у вчинення кримінального правопорушення, пере дбаченого ст.336 КК України;
-добровільне перерахування грошових коштів у сумі 80000 грн. на підтримку Збройних Сил України, що може бути визнано обставиною, яка пом`якшує покарання;
-обвинувачений ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем роботи, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину;
-відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України;
-наявність відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у вигляді бронювання до 26.12.2026 у зв`язку із працевлаштуванням до критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період
Сторони дійшли згоди на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці. На підставі ст. 75 КК України, сторони узгоджують звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі (рішення про яке приймається виключно судом) з іспитовим строком, який встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років та з покладенням судом на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В угоді про визнання винуватості обвинуваченому, захиснику роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки умисного невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини його скоєння, вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому і просить затвердити угоду про визнання винуватості. Пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде призначений йому судом у разі затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди, які в судовому засіданні були додатково роз`ясненні.
Захисник ОСОБА_5 також просить суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор вважає, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам діючого законодавства та угода підлягає затвердженню судом.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. 
Згідно з ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Пунктом 1 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання умов обвинуваченим ОСОБА_4 є можливим.
Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним та є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений немає можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, відсутність обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання, добровільно перерахував грошові кошти у сумі 80000 грн. на підтримку Збройних Сил України. Тобто угода відповідає вимогам цього Кодексу, закону та ухваленню вироку, тому суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, тривалістю на два роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Суд вважає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, вона укладена з додержанням порядку, добровільно без будь-якого примусу, про що свідчать надані в підготовчому судовому засіданні пояснення обвинуваченого. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого судом не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 394, 475 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 04.05.2026 у кримінальному провадженні, внесеному 04.02.2025 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12025243000000371, укладену між прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .
Визнати  ОСОБА_4  винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком 3(три) роки 3 місяці.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4  від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_4  відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1