Справа № 522/14630/25
1-кп/522/2042/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2026 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_2 , 
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника — ОСОБА_5 , 
обвинуваченого – ОСОБА_6 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 12025162510000738 від 24.05.2025 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, офіційно непрацевлаштованого, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживачого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 
08.05.2018 Радянським районним судом м. Казані, російської федерації. Вирок приведений у відповідність із законодавством України - ч. 4 ст. 187 КК України до 9 років позбавлення волі;
безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним 

1. 21.05.2025, близько 16 години 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, проспект Українських Героїв, 36, біля закладу «Роза Вітрів», зустрів раніше знайомого гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та раніше знайому гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
2. У ході спілкування з якими, ОСОБА_6 , діючи повторно, умисно, із корисливих мотивів, з метою шахрайського заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під приводом необхідності зателефонувати, попросив у них надати йому мобільний телефон «Redmi» моделі «Note 8T» для здійснення дзвінку.
3. ОСОБА_9 , не маючи телефона, попросила телефон у ОСОБА_7 , який знаходився поруч та чув, як ОСОБА_6 просить телефон та, будучи введеним в оману, довіряючи останньому, потерпілий добровільно надав ОСОБА_6 свій мобільний телефон для здійснення дзвінка.
4. У подальшому, отримавши мобільний телефон, який належить ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 8T»», у корпусі блакитного кольору, з ІМЕП1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , у якому знаходилась сім-карта ПрАТ «ВФ Україна» з м.н.т.: « НОМЕР_3 », ОСОБА_6 , не маючи на меті повертати його власнику, та, скориставшись тим, що останній був введений в оману, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 3525 грн. 00 коп.

ІІ. Позиція обвинуваченого

5. Обвинувачений ОСОБА_6 допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та пояснив, що дійсно вчинив інкриміновані йому діяння. 

ІІІ. Позиція потерпілих

6. Потерпілий ОСОБА_7 подав заяву про проведення судових засідань без його участі, повідомив, що матеріальний збиток йому не відшкодований.

ІV. Оцінка суду

7. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
8. Враховуючи показання обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як – заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно.
9. Вина ОСОБА_6 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання

10. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 відповідно до статті 66 КК є щире каяття.
11. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до статті 67 КК Суд не встановив.
12. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_6 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК бере до уваги:
- ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що згідно із статтею 12 КК є тяжким злочином;
- враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення);
- особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;
- наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжує таке;
- те, що завдана матеріальна шкода в добровільному порядку відшкодована не була;
- те, що згідно досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі на певний строк неможливе, 
13. За таких обставин Суд доходить висновку, що відсутні підстави для обрання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, але обираючи таке, є всі підстави обрати його не в межах максимальної санкції закону, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
14. Визначаючи покарання, яке має понести винний ОСОБА_6 за вчинене кримінальне правопорушення, Суд враховує наявність встановлених у цій справі обставин, що пом`якшують покарання винного, те, що шкода, завдана потерпілому добровільно відшкодована. Відтак, суд дійшов висновку про призначення винному покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
15. Суд вважає, що саме таке покарання є пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, у цьому випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_6 саме такого виду покарання.
16. Суд не вбачає правових підстав застосовувати приписи статті 75 КК в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання, оскільки дані про особу обвинуваченого в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та конкретними обставинами кримінального провадження, свідчить про неможливість його виправлення без відбування покарання, тому реалізація вказаних положень не сприятиме меті покарання.
17. Також на підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України, Суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у період часу з 23.06.2025 по 08.07.2025 та з 05.03.2026 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

VI. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

18. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.05.2026 обраний ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2026.
19. Відповідно до ст. 374 КПК України суд, при ухваленні вироку приймає, серед іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
20. У пунктах 46, 47 рішення у справі «Руслан Яковенко проти України», заява № 5425/11, рішення від 04 червня 2015 року, ЄСПЛ чітко розмежував підстави обмеження гарантій, встановлених ст. 5 Конвенції.
21. Суд зазначив, що попереднє ув`язнення в розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.
22. Також Суд вказав, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» п. 1 ст. 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити. У зв`язку з цим, Суд дійшов висновку, що словосполучення «після засудження» не може тлумачитися як таке, що обмежується вироком, який набрав законної сили, оскільки це виключатиме випадки затримання під час судового засідання осіб, яких за результатами судового розгляду було засуджено і які на такий судовий розгляд з`явилися, ще будучи вільними, незалежно від доступних їм засобів юридичного захисту (див. рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany), від 27 червня 1968 року, С. 23, п. 9, Series А № 7).
23. За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність залишити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у формі тримання під вартою без змін до набрання вироком законної сили.
24. Рішення про речові докази необхідно прийняти відповідно до статті 100 КПК.
Із цих підстав,
керуючись статтями 349, 368, 370-371, 373-374, 376, Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
2. Початок строку відбуття покарання обчислювати з моменту набрання вироком законної сили. 
3. На підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у період часу з 23.06.2025 по 08.07.2025 та з 05.03.2026 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
4. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» обраний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
6. Оптичний диск формату DVD-R, з відеозаписами під назвою: «Преображенська 03 20250523134705999» - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляції до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1