СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8779/26
пр. № 2/759/8823/26
03 червня 2026 року суддя Святошинського районного суду м.Києва Бабич Н.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, спричиненої в результаті ДТП,-
ВСТАНОВИВ:
31.03.2026 р. до суду надійшов вказаний позов. Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач просить з відповідача стягнути витрати пов`язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 12 727,24 грн. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 15.11.2022 року між ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп" та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за № 06/107-60-012380/22. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1 . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 02.04.2023 в м. Києві по вул Велика Кільцева відповідач, керуючи автомобілем "Мітсубіші", д.н.з. НОМЕР_2 , допустив зіткнення з автомобілем ««Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1 . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Винним у вчиненні ДТП є відповідач, що підтверджується електронним європротоколом. На підставі заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти. На підставі вище зазначеного страхового акту позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 47 623,10 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у АТ "СК "Аркс" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правовоївідповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-210328580.АТ "СК "Аркс" здійснило виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 34 895.86 грн. з урахуванням зносу автомобіля 0,52 та вирахуванням франшизи в розмірі 2 500,00 грн. На підставі наведеного позивач просив стягнути з відповідача 12727,24 грн.
Ухвалою судді від 13.04.2026 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с.44).
Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. 
Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, яка повернута до суду не вручена (а.с. 47).
Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву та письмових пояснень на позовну заяву не надходило. 
Згідно із вимог ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.
Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 15.11.2022 року між ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп" та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №06/107-60-012380/22. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1 . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 
02.04.2023 в м. Києві по вул Велика Кільцева відповідач, керуючи автомобілем "Мітсубіші", д.н.з. НОМЕР_2 , допустив зіткнення з автомобілем ««Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1 . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. 
Виним у вчиненні ДТП, є відповід, що підтверджується електронним європротоколом. На підставі заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти. 
На підставі вище зазначеного страхового акту позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 47 623,10 грн. 
Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у АТ "СК "Аркс" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правовоївідповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-210328580.
АТ "СК "Аркс" здійснило виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 34895.86 грн. з урахуванням зносу автомобіля 0,52 та вирахуванням франшизи в розмірі 2 500,00 грн.
Таким чином, невідшкодованою залишилась 12 727,24 грн. (47623.10 (фактичний розмір шкоди) - 34 895.86 (розмір страхового відшкодування від АТ "СК "Аркс"), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ст. 27 Закону України Про страхування", ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного зідшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між Фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову, в якій містяться висновки, щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка страхувала свою відповідальність. Великою Палатою Верховного Суду було надано такі роз`яснення: «Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою вільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового лшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої врахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним зміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. 
Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).
Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 (пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).
Відповідач не скористався своїми правами, передбачені ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України та не надав суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.
Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності", тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.
Також відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 3 328.00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 979, 980, 993, 1166, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 10, 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 12, 76-78, 81, 82, 89, 141, 259, 263- 265, 279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, спричиненої в результаті ДТП,- задовольнити. 
Стягнути зОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп" грошові кошти в сумі 12 727,24 грн. у відшкодування в порядку суброгації, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 328,00 грн., а всього разом 16 055 (шістнадцять тисяч п`ятдесят п`ять)  грн. 24 коп.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Зазначити дані позивача: Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа вієнна іншуранс груп", код ЄДРПОУ 24175269, місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, 44;

Зазначити дані відповідача:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - в матеріалах справи відсутній, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Бабич Н.Д.