Справа № 466/1374/26
Провадження № 2/466/1920/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
09 червня 2026 м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова в складі:
головуючої-судді Торської І.В.
секретаря судового засідання Гавдульського Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, отриманої внаслідок кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в:
У лютому 2026 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокатка Мацух Ю.І. звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, отриманої внаслідок кримінального правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 26.12.2025 року по справі №466/12102/25 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні відносно ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. 
Зазначає, що внаслідок протиправних дій, позивачу завдано матеріальних збитків, зокрема зламано мобільний телефон та окуляри, пошкоджено вхідні двері, які не підлягають ремонту. Враховуючи, що ОСОБА_2 добровільно не відшкодував завдані збитки, позивач за власні кошти придбав новий мобільний телефон. Окрім цього, через ці події ОСОБА_1 зазнав сильних душевних страждань, які полягають у переживаннях, які він отримав внаслідок порушення його права власності, розладі душевного здоров`я, внаслідок вчинення щодо нього кримінального правопорушення.
На підставі викладеного просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 5 500, 00 грн. та моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн.
Ухвалою судді від 30.03.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання.
В судове засідання представник позивача не з`явилась, однак подала заяву в якій просила проводити розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримала, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не подав. 
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Вироком Шевченківського районного суду м.Львова 26 грудня 2025 року, справа №466/12102/25, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , 17.12.2025 року, приблизно о 22 год. 30 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , у результаті словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень своєму тестю ОСОБА_1 , умисно наніс два удари кулаком правої руки в ліву частину голови, чим спричинив потерпілому синці у лобно-скроневій ділянці зліва, в потиличній ділянці зліва, в ділянці здухвинної кістки, які згідно з висновком судово-медичного експерта №912 від 18.12.2025 року відносяться до легкого ступеня тяжкості, вчинивши тим самим діяння, що має ознаки фізичного насильства, як форми домашнього насильства відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року №2229-8.
За змістом ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов до висновку, що до виниклих спірних правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального та процесуального права.
Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої, пункту дев`ятого та абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Вартість мобільного телефону Xiaomi Redmi Note 12 Pro становить 5 550,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком №5868102689 від 18.12.2025 року.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачу завдано матеріальну шкоду в розмірі 5 550,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року, справа №752/17832/14-ц, визначено, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення стосунків з людьми, які його оточують, інших негативних наслідків морального характеру.
Компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм законодавства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі№ 216/3521/16-ц). Така позиція відповідає практиці ЄСПЛ (рішення від 22 лютого 2005 року у справі «Новоселецький проти України» (Novoseletskiy v. Ukraine, заява № 47148/99).
Звертаючись до суду з цим позовом, представник позивача зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_1 було завдано моральну шкоду, зокрема внаслідок вчинення щодо нього кримінального правопорушення відчув розлад душевного здоров`я, спричинено моральні страждання, переживання, які він отримав внаслідок порушення його права власності, зазнав сильних душевних страждань.
Обставини спричинення позивачу тілесних ушкоджень підтверджені вироком Шевченківського районного суду м.Львова 26 грудня 2025 року, справа №466/12102/25.
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина перша статті 1168 ЦК України).
У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 30 000,00 грн, яка виразилась у психологічних стражданнях, переживаннях та розладі душевного здоров`я, внаслідок отримання тілесних ушкоджень в результаті неправомірних дій ОСОБА_2 , які відбулися 17.12.2025 року.
Факт заподіяння моральної шкоди, на думку суду, є доведеним і очевидним, оскільки є наслідком протиправних дій відповідача.
Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказуванню не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди, є сам по собі факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).
Разом з тим, відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» від 28.05.1985), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.
Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації.
У рішенні від 12.07.2007 у справі «Станков до Боргарії» Європейський суд з прав людини вказав, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом. Однак, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Суд вважає доведеним, що дії відповідача 17.12.2025 були неправомірними і цими неправомірними діями позивачу він завдав моральну шкоду. Між діями відповідача, що призвели до порушення законних прав позивача, та наслідками у вигляді завдання моральної шкоди, є причинно-наслідковий зв`язок.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у даному конкретному випадку, суд враховує характер моральних страждань позивача, який внаслідок неправомірних дій відповідача отримав легкі тілесні ушкодження, ступінь вини ОСОБА_2 , характер та обсяг душевних страждань ОСОБА_1 , поведінку відповідача та тривалість завданої позивачу моральної шкоди, а також суд застосовує принцип розумності й справедливості та з урахуванням цієї сукупності, дійшов висновку про те, що сума у розмірі 10 000,00 грн. є достатньою для відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, згідно вимог ст.141 ЦПК з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 83, 206, 258268, 273, 352355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 5 550 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.
У решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 30 днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення суду складено 09.06.2026.

Суддя          І.В.Торська