Справа №195/468/26 
Провадження № 1-кп/195/75/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.04.2026 року с-ще Томаківка 
Дніпропетровської області 
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора — ОСОБА_3 , 
обвинуваченого — ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Томаківка Дніпропетровської області кримінальне провадження №12026046590000017 від 09 березня 2026 року відносно громадянина  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Славгород, Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, без реєстрації місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.ст.88, 89 КК України, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст.190 КК України,
В С Т А Н О В И В:
громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13 лютого 2026 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, перебував за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник кримінальний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме: перфоратором марки «TEKНMANN» моделі «TRH-1800 SDS-max», помаранчеве-чорного кольору, який належить ОСОБА_5 на праві приватної власності.
Реалізуючи свій кримінальний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, громадянин ОСОБА_4 в цей же день, тобто 13 лютого 2026 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_5 за вищевказаною адресою, використовуючи довірчі, дружні стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_5 , діючи умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи на меті в подальшому повертати потерпілому належне йому майно, зловживаючи довірою, звернувся до ОСОБА_5 з проханням надати для тимчасового користування вищевказаний перфоратор під вигаданим приводом його використання для проведення ремонтних робіт у себе в будинку, на що останній, будучи помилково впевнений у сумлінності дій ОСОБА_4 , надав свою згоду і передав належне йому вказане майно.
Отримавши вказаний перфоратор, ОСОБА_4 , продовжуючи зловживати довірою потерпілого, висловив неправдиве зобов`язання повернути його, після чого з місця вчинення кримінального проступку зник та в подальшому розпорядився незаконно набутим шахрайським шляхом вказаним чужим майном на власний розсуд, реалізував його, а виручені кошти витратив на власні потреби. 
Таким чином, своїми кримінальними діями ОСОБА_4 незаконно заволодів чужим майном – перфоратором марки «TEKНMANN» моделі «TRH-1800 SDS-max», помаранчеве-чорного кольору, шляхом зловживання довірою, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 4551,20 грн.
Крім того, 27 лютого 2026 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, громадянин ОСОБА_4 перебував за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , де в нього повторно виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме: фрезером електричним марки «PRO CRAFT» моделі POB2400, світло-зелено-чорного кольорів, який належить ОСОБА_5 на праві приватної власності.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_4 , в цей же день, тобто 27 лютого 2026 року приблизно о 14 годині 10 хвилин, знаходячись за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_5 за вищевказаною адресою, використовуючи довірчі, дружні стосунки, які склалися між ним та ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи на меті в подальшому повертати потерпілому належне йому майно, зловживаючи довірою, звернувся до ОСОБА_5 з проханням надати для тимчасового користування вищевказаний електричний фрезер під вигаданим приводом його використання для проведення подальших ремонтних робіт у себе в будинку.
При цьому, ОСОБА_4 , переконав потерпілого, що в найкоротший термін одночасно поверне йому і вказаний електричний фрезер, і перфоратор, який він отримав раніше.
Громадянин ОСОБА_5 , будучи помилково впевнений у сумлінності дій ОСОБА_4 , надав свою згоду і передав належне йому вказане майно – електричний фрезер.
Отримавши вказаний електричний фрезер, ОСОБА_4 , продовжуючи зловживати довірою потерпілого, в черговий раз висловив неправдиве зобов`язання повернути його в найкоротший термін одночасно із отриманим раніше перфоратором, після чого з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився незаконно повторно набутим шахрайським шляхом вказаним чужим майном – електричним фрезером на власний розсуд, реалізував його, а виручені кошти витратив на власні потреби. 
Таким чином, своїми кримінальними діями ОСОБА_4 незаконно, повторно заволодів чужим майном – фрезером електричним марки «PRO CRAFT» моделі POB2400, світло-зелено-чорного кольорів, шляхом зловживання довірою, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 3624 грн. 
В судовому засіданні обвинувачений визнав провину в повному обсязі та пояснив, що 13 лютого цього року приїхав в с.Семенівка до свого знайомого – ОСОБА_5 . У господарстві Коніва він побачив перфоратор та попросив надати для користування. ОСОБА_6 надав. Цей перфоратор обвинувачений не повернув, а продав. Крім того, 27 лютого цього року обвинувачений у знайомого ОСОБА_5 попросив фрезу. ОСОБА_6 надав цей інструмент. Однак, обвинувачений фрезу не повернув, т.я. продав та отримав гроші. Обвинувачений також пояснив, що в цей час підтримує добрі відносини із ОСОБА_7 . Перфоратор та фрезу він йому повернув. Просить суд суворо не карати, висновки для себе він зробив. 
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Від нього до суду надійшло письмове клопотання про проведення судового розгляду у його відсутність. Просить призначити покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі. 
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування при обставинах, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1, ч.2 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинено повторно.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, характеристику, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому суд керується вимогами ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчинені кримінального правопорушення та визнання провини в повному обсязі. 
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.67 КК України, - судом встановлено не було.
При обранні покарання обвинуваченому суд враховує наступне: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості, яке згідно вимог ст.12 КК України, є проступком та злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного, його відношення до скоєного.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Відповідно до п.п.2,3,10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання» більш суворе покарання особам, скоївшим злочин на грунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, у складі злочинних груп та менш суворе покарання може призначатися особам, які щиросердно розкаялися у скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія здійснення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер та ступень тяжкості наслідків, які настали. 
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, наявність посередньої характеристики, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, і вважає необхідним призначити покарання у вигляді обмеження волі в рамках санкцій ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України та ст.ст.75, 76 КК України, звільнивши громадянина ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід відносно громадянина ОСОБА_4 не обирався.
Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.337, 368, 370, 373-374, 376, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд 
У Х В А Л И В :
визнати винним громадянина  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст. 190 КК України та призначити покарання:
-за ч.1 ст.190 КК України - у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки;
- за ч. 2 ст.190 КК України – у вигляді обмеження волі на строк 3 (три) роки.
На підставі вимог ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити громадянину  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити громадянина  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на громадянина  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.76 КК України додатково покласти на громадянина  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати. 
Речові докази по кримінальному провадженню: 
-перфоратор марки «TEKНMANN» моделі «TRH-1800 SDS-max» помаранчеве-чорного кольору, який знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 на підставі розписки від 17.03.2026 року - залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_5 (а.с.48);
- фрезер електричний марки «PRO CRAFT» моделі POB2400, світло-зеленого та чорного кольору, який знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 на підставі розписки від 17.03.2026 року - залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_5 (а.с.48).
Стягнути з громадянина  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №444/26 від 17.03.2026 року в розмірі 420 (чотириста двадцять ) грн. 00 коп. 
Повний текст вироку суду вручити учасникам судового провадження в день його проголошення відповідно до вимог ст.615 ч.15 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 

Суддя: ОСОБА_1 

30.04.2026