Справа № 703/1353/26 р.
3/703/623/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2026 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Волосовський В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків – не встановлено,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП 
ВСТАНОВИВ:
20 лютого 2026 року ДОП СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Тимошенком Я.І. складено протокол серії ВАД №981444 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, ОСОБА_2 20.02.2026 року близько 01 години 00 хвилин був відсутнім вдома за адресою: АДРЕСА_1 , своїми діями здійснив порушення адміністративного нагляду, відповідальність за що передбачена ч. 1(2) - виправлено ст. 187 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Крім того, згідно рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Враховуючи, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, звернувся до суду у письмовій формі про розгляд справи за його відсутності, суддя вважає за можливе розгляд справи про адміністративне правопорушення проводити без його участі та ухвалити рішення за наявними в справі доказами.
Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.
Відповідно до ст.278 КУпАП суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Згідно статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Так, 20 лютого 2026 року ДОП СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Тимошенком Я.І. складено протокол серії ВАД №981444 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, ОСОБА_2 20.02.2026 року близько 01 години 00 хвилин був відсутнім вдома за адресою: АДРЕСА_1 , своїми діями здійснив порушення адміністративного нагляду, відповідальність за що передбачена ч. 1(2) ст. 187 КУпАП. Однак, вказаний протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить повної норми Закону, за якою особа притягується до адміністративної відповідальності, а саме в протоколі не конкретизовано за якою частиною статті Кодексу України про адміністративні правопорушення кваліфіковано дії особи за ч.1 чи ч.2 ст. 187 КУпАП, прізвище особи виправлено з ОСОБА_3 на 
ОСОБА_4 відповідальність за ознаками ст. 187 КУпАП - Порушення правил адміністративного нагляду, встановлена статтею 187 КУпАП, містить дві частин і в кожній частині ст.187 КУпАП передбачено окремий склад адміністративного правопорушення.
Відтак, вказаний протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №98144
від 20 лютого 2026 року не відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП, оскільки, у ньому не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення, яке можливо допустив ОСОБА_1 , у прізвищі особи зазначено « ОСОБА_3 », та відсутні посилання на постанови суду, якими ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Отже, враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, а вихід за вказані межі є недопустимим, суд дійшов висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, у протоколі не зазначено і про наявність або відсутність свідків правопорушення, що є порушенням вимог ст. 256 КУпАП.
Таким чином, з матеріалів справи неможливо встановити, що ОСОБА_5 взагалі є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 187 КУпАП. 
Відповідно до частини 2 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
Разом із тим, має бути дотримана процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень статтей 254, 255 КУпАП , протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.
З наведеного слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.
Проте, як встановлено судом, до суду надано протокол про адміністративне правопорушення, який складено в порушення вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 року № 1376, оскільки, як зазначено вище в ньому не зазначено норму права, прізвище особи, яка передбачає відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення, а тому дані, які в ньому містяться, не можуть бути доказами у розумінні статті 251 КУпАП.
У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог чинного адміністративного законодавства, а саме ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки усіх доказів по справі.
Постанова судді про притягнення до адміністративної відповідальності згідно зі статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Згідно зі ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.
Встановлення винуватості чи невинуватості особи здійснюється на підставі оцінки доказів, якими, згідно ст.251 КУпАП є, зокрема, дані протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, враховуючи, що органами національної поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, керуючись положеннями частини 3 статті 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.
Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з нього стягненню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.7, 184, 247, 251, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя В.В. Волосовський