Справа № 279/2477/26
Номер рядка звіту 71
Провадження № 2/279/1982/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2026 р. 

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Чайківським Д.Я., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Коростенської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - 

В С Т А Н О В И В :  

Позивач, в інтересах якої діє представник-адвокат Волков С.М. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. 
В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона є дочкою відповідача у справі, ОСОБА_2 . Її мати також має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер. Її брат та сестра по лінії матері (єдиноутробні) мають статус напівсирот. Відповідач ОСОБА_2 вихованням, утриманням, забезпеченням дітей не займається. Фактично неповнолітні діти проживають з нею, перебувають на її утриманні та вихованні. Брат та сестра разом з нею та її родиною, постійно їздять на море, вони всі разом їздили відпочивати в Буковель . Класні керівники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 постійно телефонують їй з приводу проблем, які виникають у брата та сестри в процесі навчання. Мати практично самоосунулася від виховання дітей, офіційно ніде не працює а якщо і працює, то тільки до першого запою, який трапляється у неї кожні 10-15 днів. Коли мати перебуває у запої, то приводить додому товаришів по чарці, які перебувають в її будинку цілодобово, постійно вживаючи спиртні напої. Мати та її товариші по чарці створюють нестерпну атмосферу для життя малолітніх дітей, внаслідок чого вона змушена часто забирати їх до свого фактичного місця проживання, до м. Київ. Працівники ювенальної поліції, служби у справах дітей Коростенської міської ради Житомирської області, адміністрації Коростенського міського ліцею № 13 неодноразово перевіряли побутові умови проживання дітей і добре обізнані в тому, що мати не приділяє уваги вихованню дітей, не створює для них належних умов для фізичного та духовного розвитку. Відповідача неодноразово притягали до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх дітей, але належних висновків вона не зробила, все так же продовжуючи вживати спиртні напої. Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно стягувати з неї аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати та на користь держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів.
Представник позивача письмово клопотав про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримали.
Відповідач до суду не з`явилась, в заяві до суду клопотала про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає.
Представник третьої особи: Органу опіки та піклування ВК Коростенської міської ради письмово вказав про підтримання позовних вимог.
Дослідивши письмові матеріалси справи в їх укупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.
Під час розгляду спору суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Судом встановлено, що позивачка є дочкою відповідача у справі, ОСОБА_2 . Відповідач також є матір`ю двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер. 
Мати дітей, ОСОБА_2 вихованням, утриманням, забезпеченням дітей не займається, практично самоосунулася від їх виховання, офіційно ніде не працює та ухиляється від виконання цих обов`язків, не забезпечуючи належного догляду за дітьми, зловживає спиртними напоями, веде асоціальний спосіб життя.
Позивач звернулася в орган опіки та піклування із заявою про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Коростенської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Коростенської міської ради №166 від 08.04.2026, вбачається, що малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають зі своєї сестрою, ОСОБА_1 , в м. Києві, де відвідують навчальний заклад. Згідно інформації Коростенського міського ліцею №13 та психолого-педагогічних характеристик ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що мати дітей, ОСОБА_2 , зловживає спиртними напоями, не піклується про дітей, навчальний заклад останнім часом діти взагалі не відвідували, а вона на телефонні дзвінки не відповідала, не цікавилася освітнім процесом, досягненнями та шкільним життям дітей; не користується авторитетом у своїх дітей.  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , мати малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.
У відповідності до ст.164 СК України та враховуючи інтереси малолітніх мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).
У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76).
ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
Поведінка відповідача, яка не виховує дітей, не забезпечує їх матеріально, не цікавиться їх життям та здоров`ям, та яка, знаючи про наявність в суді позову про позбавлення її батьківських прав, в судове зсідання не з`явилась, натомість подала заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, свідчить про її байдуже ставлення до дитини та про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками.
Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей, а тому відповідно до ст.164 ч.1 п.2 СК України її слід позбавити батьківських прав відносно них.
Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Відповідно до вимог ст.ст.180,182 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і встановлюється законом про бюджет кожного року.
Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що відповідач повинен забезпечити рівень життя, необхідний і достатній для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, виходячи з встановленого прожиткового мінімуму, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.
Судові витрати підлягають вирішенню відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4, 12, 19, 141, 206, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 164, 165,166, 169, 180, 183 СК України,

У Х В А Л И В : 
Позов задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітніх детей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину для дитини відповідного віку, починаючи з 16.04.2026 року і до досягнення дітьми повноліття. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп..
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп..
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації/проживання:    АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач -ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації/проживання:    АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Коростенської міської ради, адреса місця знаходження: м. Коростень, вул. Грушевського, 22,Житомирська область. 

Суддя: Невмержицька О.А.