УХВАЛА

27 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/14543/25 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Багай Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Промхімплюс"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2026 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промхімплюс"

до: 1) держави Україна в особі Офісу Генерального прокурора; 2) держави Україна в особі Державної казначейської служби України,

про відшкодування 3 000 000, 00 грн,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2026 до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Промхімплюс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2026 (повний текст складено 06.04.2026) та рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2026 у справі № 910/14543/25.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Промхімплюс", Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке. 

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

Верховний Суд зазначає, що в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржнику необхідно чітко вказати норму права, висновок щодо застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і зазначити, в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, висновок, який зробили суди попередніх інстанцій з цього питання (якщо він наявний), та обґрунтувати мотиви незгоди з таким висновком.

Водночас, оскаржуючи судові рішення на підставі пункту 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник повинен зазначити, яке саме процесуальне порушення, передбачене частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу, призвело до прийняття незаконного судового рішення, та вказати, яким чином це порушення впливає на встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. 

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промхімплюс" посилається на підстави касаційного оскарження судового рішення передбачені пунктами 1, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, однак належним чином не обґрунтовує таких підстав.

Касаційна скарга хоч і містить посилання на постанову Верховного Суду України, яка, на думку скаржника, не була врахована судами попередніх інстанції при ухваленні судових рішень, проте у скарзі не зазначено номер справи, в якій було сформований зазначений висновок. Крім того, у касаційній скарзі відсутнє посилання на норму права, висновок щодо застосування якої, на думку скаржника, не був врахований судами при ухваленні оскаржуваних судових рішень, та не зазначено, в чому полягає невідповідність оскаржуваних судових рішень сформованій правозастосовчій практиці.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Промхімплюс" посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини 2 статті 287, частиною 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України та зазначає, що суди попередніх інстанцій встановили обставини справи, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів. Проте скаржник у касаційній скарзі не зазначає, який саме недопустимий доказ був взятий до уваги судами попередніх інстанцій та не зазначає, в чому саме полягає його недопустимість.

Таким чином, скаржником не наведено належного обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Отже касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Промхімплюс" оформлена з порушенням вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржником не обґрунтовано передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав) касаційного оскарження.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Згідно із частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Промхімплюс" необхідно подати до суду касаційної інстанції касаційну скаргу в новій редакції, в якій слід обґрунтувати передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підставу (підстави) подання цієї скарги (із урахуванням змісту цієї ухвали).

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промхімплюс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2026 у справі № 910/14543/25 залишити без руху та надати строк на усунення недоліків протягом десяти днів із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Багай