Справа № 587/1291/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за договором, -
ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором №1549161 від 04.06.2024 року у розмірі 148005,00 грн, за Договором №4710049 від 04.06.2024 року у розмірі 135675,00 грн та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3404,16 грн. 
Вимоги обґрунтовує тим, що 04.06.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір №1549161 про надання споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, згідно умов якого кредитор надав відповідачу кредит у розмірі 23000,00 грн, шляхом їх перерахування на картку позичальника, а відповідач у свою чергу зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. Проте, відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 
29.04.2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-09/25, відповідно до умов якого Клієнт (Первісний Кредитор) відступає (передає) Фактору (Новий Кредитор) Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. Виходячи з вищевикладеного, що відповідачем порушено умови договору та станом на дату складання позовної заяви несплачена заборгованість складає: 148005,00 грн.
Крім того, 04.06.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4710049 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало Позичальнику грошові кошти в сумі 27000,00 грн., шляхом їх перерахування на картку позичальника, яку позичальник вказав при оформленні кредиту, строком 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,50% на день, а клієнт зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Разом з тим, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно , що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 
24.01.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «CВЕА ФІНАНС» було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №01.02-02/25, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №01.02-02/25 від 24.01.2025 року, заборгованість відповідача за кредитним договором №4710049 складає: 135675,00 грн. 
Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 08.04.2026 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, у позові просить розгляд справи здійснювати без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України.
Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 04.06.2024 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачем укладено ДОГОВІР № 1549161 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», в порядку ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором М806 04.06.2024 20:23:41, згідно умов якого ТОВ «Селфі Кредит» надає споживачу кошти у кредит у розмірі 23000,00 грн, строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів), первісна редакція якого наведена в Додатку №1 до цього Договору, які також підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту, що підтверджується Довідкою від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК», яке є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг. Згідно цієї довідки було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»: 04.06.2024 20:25:24 на суму 23000.00 грн, Номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 326a22c7-26b5-415e-8cb6-eb410811dd79, Номер транзакції в системі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» – a7749398b27d25cbcdc9c1939e63222e, Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 . (матеріали в електронному вигляді)
29.04.2025 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-09/25, відповідно до умов якого Клієнт (Первісний Кредитор) відступає (передає) Фактору (Новий Кредитор) Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. 
На підтвердження правомірності переходу права вимоги до матеріалів справи долучено: копію договору факторингу №01.02-09/25; копію Акта приймання-передачі Реєстру боржників від 29.04.2025; платіжну інструкцію 10049 від 30.04.2025 про здійснення оплати фінансування згідно Договору факторингу №01.02-09/25 від 29.04.2025; копію реєстру боржників до договору факторингу №01.02-09/25 від 29.04.2025; ВИТЯГ з Реєстру Боржників до Договору факторингу від 29.04.2025 року № 01.02-09/25, згідно якого до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача за Договором № 1549161 від 04.06.2024 на загальну суму заборгованості 148 005,00 грн. (матеріали в електронному вигляді) 
Згідно розрахунку заборгованості за Договором №1549161 від 04.06.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 29.04.2025 у відповідача наявна заборгованість у розмірі 148005,00 грн, яка складається із: заборгованість за тілом кредиту – 23000,00 грн; заборгованість по відсотках – 113505,00 грн; штрафні санкції – 11500,00 грн.
Крім того, 04.05.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір №4710049 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом відповідача 90520 04.06.2024 20:21:38. Відповідно до Умов договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало Позичальнику грошові кошти в сумі 27000,00 грн., шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту, строком 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,50% на день. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується – Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом - 172 800,00 грн. Договором визначені умови і порядок повернення кредиту, відповідальність сторін за недотримання цих умов.
Разом із Договором відповідач підписав електронним підписом Додаток № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4710049 від 04.06.2024, а саме ТАБЛИЦЮ обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Паспорт споживчого кредиту.
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 , яку позичальник вказав при оформленні кредиту, що підтверджується Довідкою від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК», яке є фінансовою установою, що має право на надання платіжних послуг. Згідно цієї довідки було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»: 04.06.2024 20:26:30 на суму 27000.00 грн, Номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 1f57a6da-de92-4abc-a0e3-9d3089c106a6, Номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» – 47100491717521986, Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 . (матеріали в електронному вигляді)
Разом з тим, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості.
Згідно детального розрахунку заборгованості за Договором №4710049 від 04.06.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 24.01.2025 заборгованість склала 135675,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 27000,00 грн, заборгованість за процентами – 95175,00 грн, штрафні санкції – 13500,00грн. 
24.01.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «CВЕА ФІНАНС» було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №01.02-02/25, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ №01.02-02/25 від 24.01.2025 року, заборгованість відповідача за кредитним договором №4710049 складає: 135675,00 грн. 
На підтвердження правомірності переходу права вимоги до матеріалів справи долучено: копію договору факторингу №01.02-02/25; копію Акта приймання-передачі Реєстру боржників від 29.04.2025; платіжну інструкцію 9901 від 27.01.2025 про здійснення оплати фінансування згідно Договору факторингу №01.02-02/25 від 24.01.2025; копію РЕЄСТР БОРЖНИКІВ №1 До Договору Факторингу №01.02-02/25 від «24» січня 2025 року; ВИТЯГ з РЕЄСТР БОРЖНИКІВ №1 До Договору Факторингу №01.02-02/25 від «24» січня 2025 року, згідно якого до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача за Договором № 4710049 від 04.06.2024 на загальну суму заборгованості 135675,00 грн. (матеріали в електронному вигляді) 
Факт правомірності укладення зазначеного Договору відповідачем не оспорювалась. Доказів, які б свідчили про визнання Договорів відступлення недійсними, матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Згідно із ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч.2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом ч.ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вище договори укладені з відповідачем та підписані шляхом накладення електронного цифрового підпису позичальника шляхом введення одноразового ідентифікатора відповідача у відповідності до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
Суд також зауважує, що у матеріалах справи відсутні відомості про те, що вказаний договір у встановленому Законом порядку оспорювався чи визнавався недійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст. 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3 ст. 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.
Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач взяті не себе зобов`язання не виконала ані перед первісними кредиторами, ані перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» у передбачений в договорі строк, грошові кошти та нараховані проценти за користування позикою не повернула для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. 
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15, провадження № 61-8803св22).
Також, суд звертає увагу, на те, що відповідно до основних засад цивільного судочинства - змагальності та диспозитивності (статті 12,13 ЦПК України), обов`язків з доказування (частина перша статті 81 ЦПК України), саме відповідач має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів, а не суд, в якого відсутні такі повноваження поза межами перевірки доводів, які міг би надати відповідач.
Судом встановлено, що відповідач допустив порушення строків повернення кредитних коштів та сплати процентів, про розмір на порядок нарахування яких був обізнаний, що підтверджується умовами та пунктами вказаного договору, а також підписом відповідача. При цьому ним не надано до суду доказів відсутності боргу та належного виконання своїх зобов`язань, а також не надано до суду контррозрахунку.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що вимоги позивача є правомірними щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором, яка становить у загальному розмірі: за договором № 1549161 від 04.06.2024 - 148 005,00 грн, за договором №4710049 від 04.06.2024 - 135675,00 грн.
Враховуючи, що у справах про стягнення кредитної заборгованості до предмета доказування включаються серед іншого обставини щодо розміру заборгованості, відповідно розрахунок заборгованості є належним доказом наявності та розміру заборгованості.
Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи, що відповідачем не спростовано розміру боргу, а тому з огляду на вищевикладене та з урахуванням того, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за вказаними кредитними договорами.
Задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3404,16 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 11, 13-15, 207, 204, 205, 253, 256, 510, 512, 514, 626-629, 638, 639, 1046, 1048, 1049, 1055, 1077, ЦК України; ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ: 

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за договором – задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» суму заборгованості за кредитним договором за Договором №1549161 від 04.06.2024 у розмірі 148 005 (сто сорок вісім тисяч п`ять) грн 00 коп, за Договором №4710049 від 04.06.2024 у розмірі 135 675 (сто тридцять п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн. 00 коп. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3404 (три тисячі чотириста чотири) грн 16 коп. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 05.06.2026 року.

Суддя       О.А. Степаненко