КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Єдиний унікальний номер справи 760/16146/25 Головуючий у суді першої інстанції -  ОСОБА_1 
Номер провадження № 3-зв/824/21/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі судді ОСОБА_2 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_5 від розгляду справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , поданою захисником ОСОБА_6 , на постанову Солом`янського районного міста Києва від 21 січня 2026 року щодо притягнення :
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування) - АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
Постановою Солом`янського районного міста Києва від 21 січня 2026 року визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000, 00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_4 у дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , за ст. 122-2 КУпАП - закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_4  - ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу 04 лютого 2026 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 березня 2026 року для розгляду апеляційної скарги у справі визначено суддю доповідача - ОСОБА_5 .
26 травня 2026 року ОСОБА_4 подав до Київського апеляційного суду заяву про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_5 від розгляду даної справи.
Заява про відвід мотивована наявністю, на думку заявника, обставин, які можуть свідчити про формування суддею ОСОБА_5 попередньої позиції у справі та викликати сумніви щодо його неупередженості й об`єктивності. У зв`язку з цим заявник вважає, що подальша участь судді у розгляді справи є неможливою та просить забезпечити право на справедливий і безсторонній судовий розгляд.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 травня 2026 року розгляд питання про відвід судді ОСОБА_5 призначено судді-доповідачу ОСОБА_2 
ОСОБА_4 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про час та дату розгляду заяви повідомлений належним чином (а.с. 85). 
Суд вважав, що неявка  ОСОБА_4 не перешкоджає розгляду заяви про відвід.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в заяві про відвід, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід, виходячи з наступного.
Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду такої заяви про відвід, а тому слід застосовувати аналогію з КПК України.
Разом з тим, згідно положень ст.2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності (п.53 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява №17283/02); п.19 рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява №48068/06), а Конституційний суд України у п.3.4 і 3.6 свого рішення від 11 жовтня 2011 року (справа № 10-рп/2011), та аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним».
Рада суддів України у пункті 4 рішення від 08 червня 2017 року №34 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства можливе застосування чинних процесуальних норм за аналогією.
Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року кожна людина має право при визначенні її громадських прав та обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Таким чином кожній людині гарантується справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.
Згідно практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конституції України повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. За об`єктивним критерієм визначається, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім.
Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною 3 статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.
Згідно з ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Підставою, яка викликає сумнів в неупередженості судді ОСОБА_5 , на думку ОСОБА_4 є наявність обставин, які свідчать про можливе формування суддею попередньої позиції у справі.
Обставини, покладені в основу заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 , не є підставою для відводу судді, оскільки мають характер припущень та не підтверджені жодними належними і допустимими доказами, які б об`єктивно свідчили про упередженість судді або наявність обставин, що викликають обґрунтовані сумніви у її неупередженості. 
Посилання на можливе формування суддею попередньої позиції без наведення конкретних фактів не може бути підставою для відводу. Крім того, незгода учасника справи з процесуальними діями судді чи припущення щодо результату розгляду справи сама по собі не свідчить про його необ`єктивність або заінтересованість у результаті розгляду справи.
Таким чином у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_5 слід відмовити.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви  ОСОБА_4 про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_5 відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Київського 
апеляційного суду ОСОБА_2