ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

04 червня 2026 року 	Справа № 160/37184/25  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Олійника В. М. 	 	
за участі секретаря судового засідання	Васіної Н.В.	 	
за участі: 	 	 	
прокурора представника відповідача 	Міщук Н.П Нестерова Є.М.	 	
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю «Ераград», відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне проектне бюро "Новий Дім", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Міністерство культури України; Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації - військової адміністрації про припинення права на виконання будівельних робіт,-

ВСТАНОВИВ:

30.12.2025 року перший заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України через систему «Електронний суд» звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю «Ераград», відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне проектне бюро «Новий дім», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство культури України, Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації-військової адміністрації, в якій просить:
припинити право товариства з обмеженою відповідальністю «Ераград» (ЄДРПОУ 34060586, вул. Святослава Хороброго, 20, приміщення 1, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49001) та товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне проектне бюро «Новий дім» (ЄДРПОУ 41416171, вул. Робоча, 164Б, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000) на виконання будівельних робіт, набутого на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №ІУ013210817607 від 26.08.2021 з будівництва торгівельно-офісного комплексу по вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.
В обґрунтування позову прокурор зазначила, що на підставі договору оренди землі від 18.12.2015, укладеного між Дніпровською міською радою та ТОВ «Ераград», у строкове платне користування передано земельну ділянку площею 0,4468 га з кадастровим номером 1210100000:02:394:0118 строком на 5 років по фактичному розміщенню житлових будинків та гаражів, розташованих на вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро.
Головним архітектурно-планувальним управлінням Дніпровської міської ради видано ТОВ «Ераград» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро) від 03.04.2017 № 15/29-41, з назвою об`єкта будівництва «Торговельно-офісний комплекс».
Державною архітектурно-будівельною інспекцією України за відсутності дозволу від Міністерства культури України та погодження проєктної документації з органами охорони культурної спадщини замовнику ТОВ «Ераград» та генеральному підряднику ТОВ «Будівельно-монтажне проектне бюро «Новий дім» видано дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ013210817607 від 26.08.2021 з нового будівництва торгівельно-офісного комплексу по вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро, з класом наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва СС3.
Будівництво ведеться у межах історичного ареалу «Центральний» міста Дніпра, затвердженого наказом Міністерства культури, молоді та спорту України від 03.02.2020 №478 «Про затвердження меж та режимів використання історичних ареалів м. Дніпра», крім того, в порушення вимог містобудівного та пам`яткоохоронного законодавства відповідачами дозвіл від центрального органу охорони культурної спадщини щодо проведення містобудівних, архітектурних чи ландшафтних перетворень, будівельних, земляних робіт в історичному ареалі «Центральний» на вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро не отримано, проєктну документація «Будівництво торгівельно-офісного комплексу на вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро» з уповноваженими органами охорони культурної спадщини не погоджено, Враховуючи, що в межах ділянки розміщено ряд споруд, що мають статус «сучасна та історично не класифікована забудова» та три будівлі зі статусом «значна історична забудова», прокурор в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України через систему «Електронний суд» звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2025 року для розгляду адміністративної справи №160/37184/25 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.01.2026 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
05.01.2026 року на адресу відповідачів та третіх осіб направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.
06.01.2026 року відповідачами та третіми особами отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідками про доставку електронних листів в системі "Електронний суд", які містяться в матеріалах справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 року в задоволенні клопотання представника Дніпропетровської обласної прокуратури про розгляд справи №160/37184/25 за правилами загального позовного провадження - відмовлено.
04.03.2026 року на адресу суду від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Ераград» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача-1 з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві, не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.
Відповідно до пункту 29 Порядку орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви видає дозвіл на виконання будівельних робіт або відмовляє у його видачі з використанням Реєстру будівельної діяльності.
Пунктом 30 Порядку визначено, що підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є:
1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу;
2) невідповідність поданих документів вимогам законодавства:
- невідповідність цільового призначення земельної ділянки;
- наявність у поданих документах порушень містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, зокрема дотримання вимог висотності (блакитна лінія), щільності населення, планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони), дотримання охоронних зон об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури та об`єктів підвищеної небезпеки (червоні та жовті лінії), а також зелених насаджень (зелена лінія);
3) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;
4) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».
Таким чином, при зверненні за отриманням дозволу на виконання будівельних робіт було подано повний пакет документів, визначений Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт.
Подані документи пройшли:
автоматизований аналіз засобами електронної системи відповідно до пункту 28 Порядку, який включав перевірку повноти, відповідності формату, логічної узгодженості та достовірності відомостей;
подальшу перевірку уповноваженою посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю в межах повноважень, визначених Порядком.
За результатами таких перевірок не було встановлено жодної з вичерпних підстав для відмови у видачі дозволу, передбачених пунктом 30 Порядку, зокрема:
не встановлено невідповідності цільового призначення земельної ділянки;
не встановлено порушень містобудівних умов та обмежень;
не встановлено недотримання вимог висотності (блакитної лінії) та планувальних обмежень у межах історичних ареалів;
не виявлено недостовірних відомостей у поданих документах.
За відсутності визначених законом підстав для відмови орган державного архітектурно-будівельного контролю був зобов`язаний видати дозвіл на виконання будівельних робіт. 
Отже, прийняття рішення про видачу дозволу не є проявом дискреції, а є виконанням прямо встановленого законом обов`язку.
Враховуючи, що дозвіл ТОВ «Ераград» на виконання будівельних робіт видано після проходження повної процедури перевірки та за відсутності визначених законом підстав для відмови, доводи щодо його незаконності не ґрунтуються на встановлених фактах порушення Порядку, а тому не спростовують презумпцію правомірності прийнятого рішення.
Відповідно до пункту 17 частини 2 статті 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини (Міністерство культури України) належить надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках національного значення, об`єктах всесвітньої спадщини, їх територіях, в зонах охорони, буферних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць.
Однак, ТОВ «Ераград» будівельні роботи на об`єкті за адресою вул. Святослава Хороброго, 20, Дніпро не здійснювались у зв`язку з початком 24.02.2022 збройної агресії російської федерації проти України та введенням воєнного стану.
Наказом ТОВ «Ераград» від 25.02.2022 №7 "Про виконання робіт з будівництва Торгівельно-офісного комплексу по вул. Святослава Хороброго, 20, у м.Дніпрі" було призупинено процедуру підготовки документів для отримання всіх необхідних дозвільних документів на проведення будівельних робіт та прийнято рішення будівельні роботи не розпочинати до закінчення воєнного стану в Україні.
Підсумовуючи викладене:
- ТОВ «Ераград» не здійснював та не здійснює жодних будівельних, підготовчих чи земляних робіт на земельній ділянці за адресою: м. Дніпро, вул. Святослава Хороброго, 20;
- Будівельна техніка на об`єкт не завозилась, огородження будівельного майданчика не встановлювалось, демонтажні, земляні, фундаментні або інші роботи не проводились, договори підряду на виконання будівельних робіт не укладались.
Крім того, у матеріалах справи відсутні: акти виконаних робіт; повідомлення про початок будівельних робіт; записи в журналі виконання робіт; фотофіксації проведення робіт; приписи органів держархбудконтролю про зупинення робіт.
Тобто, в матеріалах справи немає жодного та допустимого доказу активної діяльності.
Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, зокрема щодо поверховості та висоти будівель були затверджені в установленому законодавством порядку Головним архітектурно-будівельним управлінням Дніпровської міської ради, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні безпосередньо самі умови (№15/29-41 від 03.04.2017) та додаток до них (№15/29-53 від 10.05.2017).
А отже, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки були затверджені Головним архітектурно-будівельним управлінням Дніпровської міської ради, що є уповноваженим органом відповідно до законодавства України (зокрема Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»), тобто, затвердження відбулося у встановленому законом порядку з дотриманням всіх процедур, необхідних для легітимності таких документів.
Оскільки проектована забудова узгоджена з затвердженими умовами та обмеженнями, немає порушень вимог законодавства щодо поверховості, висоти або інших обмежень. Тобто реалізація забудови відповідає містобудівним нормам, а дії відповідача-1 є законними.
На думку представника відповідача-1, викладене свідчить, що фактична наявність затверджених умов у матеріалах справи та їх відповідність забудові є безпосереднім доказом того, що жодних порушень містобудівного законодавства не відбулося.
З урахуванням викладеного, представник відповідача-1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог Дніпропетровської обласної прокуратури.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.03.2026 року подальший розгляд адміністративної справи №160/37184/25 за позовом Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю «Ераград», відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне проектне бюро «Новий дім», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство культури України, Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації-військової адміністрації про припинення права на виконання будівельних робіт вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 26 березня 2026 року о 10 годині 00 хвилин в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: місто Дніпро, вул. Академіка Янгеля,4, зала судових засідань №4.
17.03.2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника Дніпропетровської обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій прокурор заперечує проти доводів відповідача-1, виходячи з наступного.
Головним архітектурно-планувальним управлінням Дніпровської міської ради видано ТОВ «Ераград» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро) від 03.04.2017 № 15/29-41, з назвою об`єкта будівництва «Торговельно-офісний комплекс».
Відповідно до пункту 8 містобудівних умов та обмежень від 03.04.2017, земельна ділянка розташована в межах історичного ареалу «Історичний центр міста (1787-1955 рр.), на території з просідаючими ґрунтами.
У Реєстрі будівельної діяльності наявні відомості про реєстрацію повідомлення про початок виконання підготовчих робіт від 11.03.2019 №ДП010190700105 по об`єкту «Будівництво торгівельно-офісного комплексу на вул. Святослава Хороброго, 20 у м.Дніпро».
Відповідно до висновку Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради від 31.08.2021 №12/6-43, проектна документація на виконання будівельних робіт з будівництва торгівельно-офісного комплексу на вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро повернута на доопрацювання.
У Реєстрі будівельної діяльності відсутні відомості про надані ТОВ «Ераград» дозволи, погодження проєктної документації щодо виконання будівельних робіт в межах історичного ареалу «Центральний» на вул. Святослава Хороброго, 20 у м.Дніпро органами охорони культурної спадщини.
При цьому, ТОВ «Ераград» ще з 2017 року достовірно обізнано про розташування земельної ділянки на вул. Святослава Хороброго, 20 у межах історичного ареалу міста Дніпра, про що було вказано у пункті 8 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 03.04.2017 № 15/29-41.
Про обізнаність ТОВ «Ераград» про проведення будівельних робіт у межах історичного ареалу міста та необхідність погодження проєктної документації, отримання дозволу на проведення земляних робіт від Міністерства культури та інформаційної політики України, свідчить також лист від 14.06.2021 № 8950/6.11.1, адресований на адресу ТОВ «Ераград».
Разом з тим, свідомо ігноруючи положення ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини», не вживаючи більше 4 років належних заходів до отримання відповідних дозвільних та погоджувальних документів, за місяць до припинення повноважень Державної архітектурно-будівельної інспекції України, ТОВ «Ераград» листом від 17.08.2021 звернулось до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою про отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
При цьому, лише з метою створення видимості дотримання вимог вказаної норми закону, ТОВ «Ераград» на наступний день - 18.08.2021 листом №1808 формально звернулось до Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради про розгляд проєктної документації.
Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, за відсутності дозволу від Міністерства культури України та погодження проєктної документації з органами охорони культурної спадщини, замовнику ТОВ «Ераград» та генеральному підряднику ТОВ «Будівельно-монтажне проектне бюро «Новий дім» видано дозвіл на виконання будівельних робіт № ІУ013210817607 від 26.08.2021 з нового будівництва торгівельно-офісного комплексу по вул. Святослава Хороброго, 20 у м.Дніпро, з класом наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва СС3.
Разом з тим, за висновком Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради від 31.08.2021 №12/6-43, проєктна документація на виконання будівельних робіт з будівництва торгівельно-офісного комплексу на вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро потребувала доопрацювання щодо її відповідності історико-архітектурному опорному плану м. Дніпра, затвердженому рішенням Дніпровської міської ради від 02.09.2020 №84/60, оскільки габарити запроектованого комплексу в зоні регулювання забудови першої категорії перевищують встановлені висотні обмеження та передбачають знесення значної історичної забудови.
У висновку зазначено, що земельна ділянка у визначених документацією межах розташовується в історичному ареалі «Центральний» міста Дніпра. У межах ділянки розміщено ряд споруд, що мають статус «сучасна та історично не класифікована забудова» та три будівлі зі статусом «значна історична забудова».
У зоні безпосереднього візуального впливу розташовано пам`ятку архітектури місцевого значення «Житловий будинок», яка відповідно до розпорядження Голови Дніпропетровської обласної держадміністрації від 12.04.1996 №158-р перебуває на державному обліку, під охоронним номером №49 (вул. Святослава Хороброго, 22 у м. Дніпро).
Проте, згідно з історико-архітектурним опорним планом м. Дніпра, затвердженим рішенням Дніпровської міської ради від 02.09.2020 №84/6 «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра», забороняється знесення об`єктів культурної спадщини, значної та рядової історичної забудови, які формують традиційний характер історичного середовища, а також роботи на об`єктах культурної спадщини, які призводять до зміни або зникнення предмету охорони, а саме: архітектурно-художніх особливостей головних фасадів (декоративне оздоблення, колір, лицьовий матеріал, тощо), об`ємно-просторових характеристик будівель (у разі надбудови та прибудови, влаштування мансард, які призводять до зміни таких характеристик, тощо), цінного планування та оформлення інтер`єрів, тощо.
При цьому, відповідно до п. 28 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466, на який здійснено посилання ТОВ «Ераград» у відзиві, також передбачено обов`язок замовників чи уповноважених ним осіб перед поданням до органу державного архітектурно-будівельного контролю проектної документації затверджувати її в установленому законом порядку.
Таким чином, вимогами чинного законодавства передбачено обов`язок забудовників отримувати дозвіл від Міністерства культури України та погоджувати проєктну документацію з органами охорони культурної спадщини при здійсненні будівельних, архітектурних, земляних робіт у межах зон охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України.
Повноваження щодо припинення (анулювання) дозволу на виконання будівельних робіт за Законом належать органу виконавчої влади Державній інспекції архітектури та містобудування України, яка уповноважена на захист інтересів держави у даних правовідносинах, проте на даний час остання неналежно виконує свої повноваження щодо їх захисту, що підтверджується листом ДІАМ України (у відповідь на лист обласної прокуратури від 24.10.2025 №15/4-701вих-25).
Невжиття заходів реагування щодо незаконного права на виконання будівельних робіт на вул. Святослава Хороброго, 20 у м.Дніпро може спричинити невідворотні наслідки у вигляді негативного впливу на історичний ареал «Центральний», на зони охорони пам`яток та втрати культурної цінності останніх.
Разом з тим, незважаючи на наявні порушення, дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ013210817607 від 26.08.2021, виданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, не скасовано, заходи до припинення права ТОВ «Ераград» та ТОВ «Будівельно-монтажне проектне бюро «Новий дім» на виконання будівельних робіт з будівництва торгівельно-офісного комплексу на вул. Святослава Хороброго, 20 у м.Дніпро, уповноваженим органом у сфері містобудування не здійснено.
З урахуванням викладеного, прокурор просить задовольнити позовні вимоги Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України.
23.03.2026 року на адресу суду від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Ераград» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача-1 вважає, що доводи прокурора суперечать фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності, з огляду на таке.
Твердження прокурора про те, що реалізація містобудівних умов і обмежень забудови спірної земельної ділянки нібито призведе до знесення значної історичної забудови або порушення режиму використання історичного ареалу, є припущеннями, які не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, та спростовуються наявними у справі письмовими доказами.
Сам по собі факт розташування земельної ділянки в межах історичного ареалу міста не може автоматично свідчити про наявність на ній об`єктів культурної спадщини або про існування обмежень, які унеможливлюють її використання відповідно до наданих містобудівних умов, без встановлення конкретних об`єктів охорони або визначення спеціального режиму їх збереження.
Отже, відсутні будь-які правові та фактичні підстави вважати, що дії відповідача-1 порушують вимоги законодавства у сфері охорони культурної спадщини чи створюють загрозу збереженню історичного ареалу «Центральний» м. Дніпра, а доводи прокурора в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.
Відповідно до пункту 17 частини 2 статті 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини (Міністерство культури України), належить надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках національного значення, об`єктах всесвітньої спадщини, їх територіях, в зонах охорони, буферних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць.
Частинами 3-5 статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.
У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
З наведених обставин та норм чинного законодавства вбачається, що повноваження центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини, зокрема щодо надання дозволів на проведення робіт, поширюються виключно на випадки фактичного здійснення відповідних робіт на об`єктах культурної спадщини або в межах територій, що підлягають спеціальному правовому режиму охорони.
Разом з тим, встановлено, що відповідач-1 не здійснював жодних будівельних чи підготовчих робіт на земельній ділянці за адресою: вул. Святослава Хороброго, 20, м.Дніпро.
Факт відсутності будівельної діяльності підтверджується не лише поясненнями та документами, наданими відповідачем-1, але й незалежним технічним висновком експерта, яким зафіксовано повну відсутність ознак здійснення будівництва, зокрема відсутність нових будівель, фундаментів, котлованів, об`єктів незавершеного будівництва, будівельної техніки, а також відсутність будь-яких ознак самочинного будівництва.
За таких умов відсутній сам факт виконання робіт, який є необхідною передумовою для виникнення обов`язку щодо отримання відповідного дозволу Міністерства культури України, відповідно, відсутній й предмет правового регулювання у спірних правовідносинах у частині отримання дозвільної документації.
З урахуванням викладеного, представник відповідача-1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог Дніпропетровської обласної прокуратури.
07.04.2026 року на адресу суду від представника Дніпропетровської обласної прокуратури надійшли пояснення, в яких прокурор щодо нормативно-правової заборони проведення робіт в межах історичних ареалів без попереднього дозволу з органами охорони культурної спадщини, зазначила наступне.
Відповідно до частини 5 статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» у межах історичних ареалів населених місць, визначених відповідно до абзацу першого цієї частини, забезпечується збереження характерних архітектурних прийомів/елементів і типів, габаритів і матеріалу.
Забудова територій зон охорони, буферних зон, історичних ареалів населених місць здійснюється відповідно до визначених або встановлених цим Законом режимів використання.
Частиною 7 статті 32 Закону (чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що на охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, належить, серед іншого, видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток національного значення, припинення робіт на них, їх територіях, в зонах охорони, буферних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідними органами охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом, без дозволів або з відхиленням від них (п. 18); погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт в історичних ареалах населених місць, а також програм і проектів, реалізація яких може позначитися на об`єктах культурної спадщини (п. 14).
Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та Положення про Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації органи охорони культурної спадщини обласних державних адміністрацій надають погодження відповідних програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт, реалізація яких може позначитися на стані пам`яток місцевого значення, їх територій і зон охорони.
Відповідно до пункту 17 частини 2 статі 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить, зокрема, надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках національного значення, об`єктах всесвітньої спадщини, їх територіях, в зонах охорони, буферних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць.
Таким чином, саме Мінкультури є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику, зокрема, у сфері охорони культурної спадщини, згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство культури та інформаційної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 495.
Отже, для будівництва у межах історичного ареалу «Центральний» у м.Дніпро обов`язковим є отримання дозволу від Міністерства культури України на проведення містобудівних, архітектурних чи ландшафтних перетворень, будівельних, земляних робіт з будівництва торгівельно-офісного комплексу та погодження проектної документації від Міністерства культури України, Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
При цьому, відповідно до пункту 28 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466, на який здійснено посилання ТОВ «Ераград», також передбачено обов`язок замовників чи уповноважених ним осіб перед поданням до органу державного архітектурно-будівельного контролю проектної документації затверджувати її в установленому законом порядку.
Верховний Суд у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що збереження об`єктів культурної спадщини, їх охорона, яка полягає, у тому числі, у запобіганні їх руйнуванню є одним із пріоритетних і головних завдань органів державної влади та місцевого самоврядування (пункт 30 постанови від 11.09.2024 у справі №580/7276/21, пункти 92, 114 постанови від 31.01.2023 у справі №640/8728/21, пункти 90, 93 від 12.12.2023 у справі №380/13557/21).
Згідно із положеннями статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини», у сукупності із положеннями Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць Верховний Суд у справі №640/8728/21 (п. 114 постанови від 31.01.2023) зробив наступні висновки:
- відповідно до імперативних вимог ч. 2 ст. 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» будівельні та будь-які інші роботи в межах історичного ареалу населеного пункту не можуть здійснюватися без отримання дозволу від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.
Отже, на виконання вимог ст. ст. 14, 20 Закону України «Про архітектурну діяльність» отримання погодження містобудівних та архітектурних проектних рішень об`єктів, розташованих в історичній частині міста, історичних ареалах, на магістралях та площах загальноміського значення потрібно отримувати в обласних, міських радах, виконавчих органах сільських, селищних, міських рад.
З урахуванням викладеного, прокурор просить задовольнити позовні вимоги Дніпропетровської обласної прокуратури.
08.04.2026 року на адресу суду від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Ераград» надійшли пояснення, в яких представник відповідача-1 вважає безпідставними доводи прокуратури, та вважає за необхідне пояснити наступне.
Судова практика про скасування права на проведення будівельних робіт, на яку посилався прокурор у відповіді на відзив, стосувалась саме правовідносин при яких суб`єкти господарської діяльності, які розпочинали будівельні роботи, не виконували приписи органів охорони культурної спадщини, а тому в судовому порядку позбавлялись такого права.
Водночас щодо відповідача-1 жодних приписів органи охорони культурної спадщини не виносили, відтак посилання прокурора на судову практику є недоречним.
Крім того, показовим є також те, що головний орган в системі органів охорони культурної спадщини - Міністерство культури України, який долучений у якості третьої особи в даній справі, не надав суду жодних пояснень, не направив свого представника в судове засідання. 
Вказане свідчить про те, що спеціалізований орган, посадові особи якого мають спеціальні знання та компетенцію, в тому числі щодо спірних правовідносин, не вбачає загрози в тому, що відповідач-1, який правомірно набув право на виконання будівельних робіт в межах історичного ареалу «Центральний» м.Дніпра, жодних робіт при цьому на об`єкті не здійснює.
Посилання прокурора в своїх поясненнях на постанову Верховного Суду від 31.01.2023 у справі №640/8728/21, у відповідності до якої будівельні роботи в межах історичного ареалу населеного пункту не можуть здійснюватися без отримання дозволу від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, лише підтверджує вказану вище правову позицію відповідача-1, оскільки спірні правовідносини у справі №640/8728/21 стосуються суб`єктів господарювання, які вже розпочали відповідні будівельні роботи і при цьому оскаржують припис Міністерства культури та інформаційної політики України про їх припинення.
Безпідставним є твердження прокурора, що при складанні Технічного висновку від 18.03.2026 щодо встановлення фактичного стану земельної ділянки та відсутності нового й самочинного будівництва експерт з технічної інвентаризації ОСОБА_1 нібито вийшла за межі своїх повноважень, провівши обстеження та огляд земельної ділянки.
Відповідно до частини 1 статті 39-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» технічна інвентаризація об`єкта нерухомого майна - це комплекс робіт з метою визначення складу, фактичної площі, об`єму, технічного стану та/або визначення змін зазначених характеристик за певний період часу із виготовленням відповідних документів (матеріалів технічної інвентаризації, технічного паспорта) з використанням Реєстру будівельної діяльності.
У свою чергу, відповідно до частини 1 статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Інші доводи прокурора, викладені в поясненнях від 06.04.2026, дублюють доводи, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, щодо яких відповідачем-1 вже надавались заперечення.
Таким чином, позовні вимоги Дніпропетровської обласної прокуратури є безпідставними, не підкріпленими належними та допустимими доказами, ґрунтуються на припущеннях.
16.04.2026 року на адресу суду від представника Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації надійшли пояснення, в яких представник третьої особи зазначив наступне.
Вищевказана адреса розташована в межах історичного ареалу "Центральний", затвердженого наказом Міністерства культури, молоді та спорту України від 03.02.2020 №478 "Про затвердження меж та режимів використання історичних ареалів м. Дніпра".
Відповідно до пункту 14 частини 2 статті 5 Закону України "Про охорону культурної спадщини" до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам`ятках національного значення, їх територіях, в історико-культурних заповідниках, на історико-культурних заповідних територіях, у зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм і проектів, реалізація яких може позначитися на об`єктах культурної спадщини.
Видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток національного значення, об`єктів всесвітньої спадщини, припинення робіт на них, їх територіях, в зонах охорони, буферних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідними органами охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом, без дозволів або з відхиленням від них згідно із вимогами пункту 18 частини 2 статті 5 Закону України "Про охорону культурної спадщини" належить до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.
Відповідно до вимог частини 1 статті 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини" повноваження управління культури, туризму, національностей і релігій облдержадміністрацій, як спеціально уповноваженого органу з питань охорони культурної спадщини в історичних ареалах населених місць, реалізуються тільки відносно робіт, що проводяться безпосередньо на пам`ятках місцевого значення, їх територій і зон охорони та щойно виявлених об`єктах культурної спадщини.
Відповідно до пункту 1 розділу 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 № 722 "Деякі питання здійснення дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві в умовах воєнного стану" до створення Державного реєстру нерухомих пам`яток України як інформаційно-комунікаційної системи та налагодження електронної взаємодії між Електронною системою та Державним реєстром нерухомих пам`яток України органами охорони культурної спадщини погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, будівельних, меліоративних, шляхових, земельних робіт, реалізація яких може позначитися на стані пам`яток місцевого значення, їх територій і зон охорони здійснюється виключно з використанням електронного кабінету уповноваженої особи органу охорони культурної спадщини в Електронній системі.
Заяви на погодження відповідних програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт, реалізація яких може позначитися на стані пам`яток місцевого значення, їх територій і зон охорони щодо будівництва за адресою: м.Дніпро, вул. Святослава Хороброго, 20 не надходили, відповідна адміністративна послуга не надавалася.
Спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини на території Дніпровської міської територіальної громади до повноважень якого належить забезпечення дотримання режиму використання пам`яток місцевого значення, їх територій, зон охорони; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини; організація відповідних охоронних заходів щодо пам`яток місцевого значення та їх територій у разі виникнення загрози їх пошкодження або руйнування внаслідок дії природних факторів чи проведення будь-яких робіт; видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на цих пам`ятках, їх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них; забезпечення в установленому законодавством порядку виготовлення, встановлення та утримання охоронних дощок, охоронних знаків, інших інформаційних написів, позначок на пам`ятках або в межах їх територій є виконавчий комітет Дніпровська міська рада.
Також відповідно до пункту 18 частини 2 статті 6 закону України "Про охорону культурної спадщини" до повноважень органів охорони культурної спадщини виконавчих органів сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції належить інформування органів охорони культурної спадщини вищого рівня про пошкодження, руйнування, загрозу або можливу загрозу пошкодження, руйнування пам`яток, що знаходяться на їх території.
17.04.2026 року на адресу суду від представника Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації надійшло клопотання, в якому представник третьої особи просить здійснювати розгляд справи без його участі у судовому засіданні 23.04.2026 року об 11:00.
21.04.2026 року на адресу суду від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Ераград» надійшли пояснення щодо доводів Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації, в яких представник відповідача-1 наголошує на наступному.
З пояснень Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації випливає, що його повноваження як спеціально уповноваженого органу у сфері охорони культурної спадщини поширюються лише на випадки, коли роботи здійснюються на об`єктах культурної спадщини, їх територіях або в зонах охорони, або можуть вплинути на такі об`єкти. Одночасно цей орган підтверджує, що жодних звернень щодо погодження робіт за спірною адресою не надходило і відповідні адміністративні процедури не здійснювались.
Вказане вище не суперечить правовій позиції ТОВ «ЕРАГРАД», викладеній ним у відзиві, оскільки за адресою вул. Святослава Хороброго, 20, м. Дніпро об`єкти культурної спадщини відсутні, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями листа Дніпропетровського обласного центру з охорони історико-культурних цінностей Департаменту культури національностей та релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 10.10.2014 № 1905/2 та висновку Департаменту культури, туризму, національностей та релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 28.10.2014 №2071/0/161-14.
Таким чином, вищевикладене підтверджує той факт, що за адресою вул. Святослава Хороброго, 20, м. Дніпро відсутній сам об`єкт правового захисту, а отже не виникає обов`язок отримання погоджень або дозволів Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
Таким чином, позовні вимоги є безпідставними, оскільки:
а) на об`єкті за адресою вул. Святослава Хороброго, 20 м. Дніпро об`єкти культурної спадщини відсутні;
б) ТОВ «ЕРАГРАД» не здійснює жодних будівельних робіт, дозвіл на здійснення яких надається Міністерством культури України, на об`єкті за адресою вул. Святослава Хороброго, 20, м. Дніпро.
Отже, сукупність наведених обставин свідчить про відсутність правових підстав для припинення права на виконання будівельних робіт, оскільки позов фактично ґрунтується на припущенні про порушення вимог законодавства, яке не підтверджується належними доказами.
Вищевикладене свідчить про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відсутній як предмет правового регулювання (об`єкти культурної спадщини), так і юридичний обов`язок ТОВ «ЕРАГРАД» отримувати погодження або дозволи Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
З урахуванням викладеного, представник відповідача-1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог Дніпропетровської обласної прокуратури.
28.04.2026 року на адресу суду від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Ераград» надійшли додаткові пояснення, в яких представник відповідача-1 зазначає наступне.
З аналізу норм п.6 ч.4 ст.41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №698, право Державної інспекції архітектури та містобудування України звертатися через головних інспекторів будівельного нагляду до адміністративного суду з позовами про скасування рішень, прийнятих об`єктами нагляду, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, виникає за наслідками відповідних перевірок (планових, позапланових, камеральних або документальних).
Таким чином, право прокурора на звернення до суду з відповідним позовом є похідним та виникає лише у разі наявності у Державної інспекції архітектури та містобудування України відповідного права та її бездіяльності щодо самостійного звернення до суду через головних інспекторів будівельного нагляду.
При цьому, право на звернення до суду у Державної інспекції архітектури та містобудування України виникає виключно за результатами проведення відповідних перевірок.
Отже, відсутність факту проведення відповідної перевірки виключає виникнення у Державної інспекції архітектури та містобудування України права на звернення до суду, а відтак - і можливість реалізації прокурором представницьких повноважень у цій частині.
Разом з тим, у матеріалах даної справи відсутні відомості та документи, які б підтверджували факт проведення відповідної перевірки щодо ТОВ «ЕРАГРАД», що свідчить про відсутність правових підстав для звернення з даним позовом.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) юридичних та фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», крім позапланових заходів державного нагляду (контролю), які проводяться:
- за рішенням суду;
- за заявою суб`єкта господарювання, поданою до відповідного органу державного нагляду (контролю), про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;
- для перевірки виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).
Отже, у період дії воєнного стану проведення відповідних перевірок є виключенням із загального правила та допускається лише за наявності прямо визначених законом підстав.
Таким чином, право прокурора на звернення до суду з даним позовом не виникло, оскільки відсутні докази проведення відповідної перевірки щодо ТОВ «ЕРАГРАД» головними інспекторами будівельного нагляду, у тому числі з урахуванням обмежень, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 303.
Більше того, будь-які посилання прокурора на обставини, що нібито встановлені без проведення передбаченої законом перевірки, не можуть вважатися належними та допустимими доказами у розумінні процесуального закону, оскільки отримані з порушенням встановленого порядку здійснення державного нагляду (контролю).
Крім того, відсутність передбаченої законом перевірки як юридичного факту, з яким закон пов`язує виникнення права на звернення до суду, свідчить про відсутність належного предмета спору у цій справі, оскільки оспорювані вимоги не ґрунтуються на встановленому у визначений законом спосіб порушенні.
Відтак, відсутність передумов для виникнення права на позов виключає як можливість реалізації повноважень Державної інспекції архітектури та містобудування України, так і здійснення прокурором представництва інтересів держави у цій справі.
За таких обставин, поданий позов є передчасним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, а подані прокурором матеріали - недопустимими доказами, які не можуть бути покладені в основу судового рішення.
З урахуванням викладеного, представник відповідача-1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог Дніпропетровської обласної прокуратури.
28.04.2026 року на адресу суду від представника Дніпропетровської обласної прокуратури надійшли пояснення, в яких прокурор надає додаткові пояснення щодо повноважень прокурора, обґрунтовуючи позицію наступним.
Функції прокуратури закріплені в ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», п. 2 ч. 1 якої встановлено, що на прокуратуру покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.
Засади діяльності прокуратури закріплені в ст. 3 Закону України «Про прокуратуру» та ґрунтуються на: 1) верховенстві права та визнання людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки найвищою соціальною цінністю; 2) законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності; 3) територіальності; 4) презумпції невинуватості; 5) незалежності прокурорів, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на прокурора щодо прийняття ним рішень при виконанні службових обов`язків; 6) політичної нейтральності прокуратури; 7) недопустимості незаконного втручання прокуратури в діяльність органів законодавчої, виконавчої і судової влади; 8) поваги до незалежності суддів, що передбачає заборону публічного висловлювання сумнівів щодо правосудності судових рішень поза межами процедури їх оскарження у порядку, передбаченому процесуальним законом; 9) прозорості діяльності прокуратури, що забезпечується відкритим і конкурсним зайняттям посади прокурора, вільним доступом до інформації довідкового характеру, наданням на запити інформації, якщо законом не встановлено обмежень щодо її надання; 10) неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.
Статус прокурора визначено в статті 15 Закону України «Про прокуратуру», частиною другою вказаної статті передбачено, що прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає в прокуратурі.
Згідно з ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», право подання позовної заяви (подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.
Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».
Отже, прокурор в даній справі діє не від імені органу прокуратури як юридичної особи, а виключно від імені держави.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 01.05.2023 у справі № 260/925/21, від 29.11.2022 у справі №240/401/19.
07.05.2026 року на адресу суду від представника Дніпропетровської обласної прокуратури надійшли додаткові пояснення щодо наступного.
Необґрунтованим є посилання ТОВ «Ераград» на постанову Верховного Суду від 24.09.2025 у справі № 380/14428/25, з огляду на відсутність такої постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Безпідставним є посилання ТОВ «Ераград» на постанову Верховного Суду від 11.06.2024 у справі №380/9047/22, оскільки її предметом не виступали правовідносини у сфері охорони культурної спадщини.
Вказані у позові прокурора порушення вимог чинного законодавства є очевидними та не вимагають проведення перевірки з боку Державної інспекції архітектури та містобудування України із застосуванням спеціальних знань.
Аналогічні висновки наявні у пункті 47 постанови Верховного Суду від 07.01.2025 v справі № 160/8007/24.
Крім цього у п. 36 постанови Верховного Суду від 07.01.2025 у справі № 160/8007/24 викладено висновок про те, що орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений на подання позову про припинення права на виконання будівельних робіт з будівництва об`єкта нерухомості, яке виникло на підставі дозволу на виконання будівельних робіт.
З урахуванням викладеного, прокурор просить задовольнити позовні вимоги Дніпропетровської обласної прокуратури.
12.05.2026 року на адресу суду від представника ТОВ «Ераград» надійшли пояснення, в яких представник відповідача-1 вважає за необхідне повідомити таке.
У своїх поясненнях прокурор стверджує, що необґрунтованим є посилання ТОВ «ЕРАГРАД» на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №826/13768/16, оскільки у вказаній справі нібито розглядались правовідносини, відмінні від даної.
Закон не містить вимоги про те, що застосовувана судом постанова Верховного Суду має стосуватись саме стовідсотково подібних правовідносин, але викладені в ній висновки мають відповідати справі, що розглядається.
А висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №826/13768/16 є релевантними даній справі, оскільки стосуються випадків, виключно за наявності яких прокурор може звертатись до суду в інтересах держави (у будь-яких правовідносинах):
"прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу".
Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. 
Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.
Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, зокрема, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
З урахуванням викладеного, представник відповідача-1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог Дніпропетровської обласної прокуратури.
Протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття провадження, відповідач-2 відзиву на позовну заяву не надав, із заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався.
Протягом судового розгляду справи третя особа: Міністерство культури України пояснення щодо позову прокурора не надало, з будь-якими заявами та клопотаннями на адресу суду не зверталося.
Останнє судове засідання в справі відбулось 04 червня 2026 року. 
В судовому засіданні прокурор підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити.
Представник відповідача-1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.
Заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача-1, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
На підставі договору оренди землі від 18.12.2015, укладеного між Дніпровською міською радою та ТОВ «Ераград», у строкове платне користування передано земельну ділянку площею 0,4468 га з кадастровим номером 1210100000:02:394:0118 строком на 5 років по фактичному розміщенню житлових будинків та гаражів, розташованих на вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро.
Головним архітектурно-планувальним управлінням Дніпровської міської ради видано ТОВ «Ераград» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро) від 03.04.2017 № 15/29-41, з назвою об`єкта будівництва «Торговельно-офісний комплекс».
Державною архітектурно-будівельною інспекцією України за відсутності дозволу від Міністерства культури України та погодження проєктної документації з органами охорони культурної спадщини, замовнику ТОВ «Ераград» та генеральному підряднику ТОВ «Будівельно-монтажне проектне бюро «Новий дім» видано дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ013210817607 від 26.08.2021 з нового будівництва торгівельно-офісного комплексу по вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро, з класом наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва СС3.
Будівництво заплановано у межах історичного ареалу «Центральний» міста Дніпра, затвердженого наказом Міністерства культури, молоді та спорту України від 03.02.2020 №478 «Про затвердження меж та режимів використання історичних ареалів м. Дніпра».
Головним архітектурно-планувальним управлінням департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради за заявою ТОВ «Ераград» від 26.04.2017 внесено зміни до містобудівних умов та обмежень від 03.04.2017 в частині обмежень до поверховості проєктованого будівництва - з 6 поверхів та 3 підземних поверхів змінено на 8 поверхів, а граничнодопустиму висоту змінено з 30 м на 40 м.
У Реєстрі будівельної діяльності наявні відомості про реєстрацію повідомлення про початок виконання підготовчих робіт від 11.03.2019 №ДП010190700105 по об`єкту «Будівництво торгівельно-офісного комплексу на вул. Святослава Хороброго, 20 у м.Дніпро».
Рішенням Дніпровської міської ради від 02.09.2020 №84/60 «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра» затверджено науково-проектну документацію «Історико-архітектурний опорний план визначення меж, режимів використання, режимів регулювання забудови історичних ареалів м. Дніпра».
Відповідно до листа Міністерства культури та інформаційної політики України від 14.06.2021 № 8950/6.11.1 ТОВ «Ераград» повідомлено, що розташування земельної ділянки по вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро знаходиться в історичному ареалі міста та вказано на необхідність погодження проєктної документації, отримання дозволу на проведення земляних робіт з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.
Відповідно до листа Міністерства культури та інформаційної політики України від 10.10.2025 № 06/113/9687-25 за результатами перевірки електронної бази даних документообігу МКІП погоджень проектної документації та дозволів на виконання робіт на вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро (з кадастровим номером земельної ділянки 1210100000:02:394:0118) не виявлено.
Згідно із листами Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 10.11.2025 № 2578/161-25 та від 30.10.2025 №2472/0/161-25 до Управління не надходили заяви про погодження проєктної документації «Будівництво торгівельно-офісного комплексу на вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро».
Відповідно до висновку Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради від 31.08.2021 № 12/6-43, проектна документація на виконання будівельних робіт з будівництва торгівельно-офісного комплексу на вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро повернута на доопрацювання.
У Реєстрі будівельної діяльності відсутні відомості про надані ТОВ «Ераград» дозволи, погодження проєктної документації щодо виконання будівельних робіт в межах історичного ареалу «Центральний» на вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро органами охорони культурної спадщини.
Будівництво заплановано у межах історичного ареалу «Центральний» міста Дніпра, затвердженого наказом Міністерства культури, молоді та спорту України від 03.02.2020 №478 «Про затвердження меж та режимів використання історичних ареалів м. Дніпра», крім того, в порушення вимог містобудівного та пам`яткоохоронного законодавства відповідачами дозвіл від центрального органу охорони культурної спадщини щодо проведення містобудівних, архітектурних чи ландшафтних перетворень, будівельних, земляних робіт в історичному ареалі «Центральний» на вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро не отримано, проєктну документація «Будівництво торгівельно-офісного комплексу на вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро» з уповноваженими органами охорони культурної спадщини не погоджено, враховуючи, що в межах ділянки розміщено ряд споруд, що мають статус «сучасна та історично не класифікована забудова» та три будівлі зі статусом «значна історична забудова».
Враховуючи вищевказане, прокурор в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України звернулася до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Щодо повноважень прокурора у представництві інтересів держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до вимог ч. ч. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.
Частиною 4 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.
Питання щодо припинення (анулювання) дозволу на виконання будівельних робіт, у тому числі на підставі судового рішення про припинення права на виконання будівельних робіт, належить до повноважень центрального органу виконавчої влади, яким у даному випадку є Державна інспекція архітектури та містобудування України.
У пункті 37 постанови Верховного Суду від 07.01.2025 у справі №160/8007/24 викладено висновок про те, що орган державного архітектурно-будівельного контролю уповноважений на подання позову про припинення права на виконання будівельних робіт з будівництва об`єкта нерухомості, яке виникло на підставі дозволу на виконання будівельних робіт, тому прокурор у даних правовідносинах діє виключно в інтересах органу державного архітектурно-будівельного контролю і повинен довести неналежне виконання цим органом своїх обов`язків.
Так, згідно з абзацом 9 частини 4 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» рішення про видачу дозволу (адміністративного акта) на виконання будівельних робіт або про припинення його дії може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права видачі дозволу), або оскаржено до адміністративного суду.
Відповідно до частини 6 цієї статті дія дозволу на виконання будівельних робіт може бути припинена органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:
1) подання замовником заяви про припинення дії дозволу на виконання будівельних робіт;
2) наявності відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;
3) на підставі судового рішення, що набрало законної сили, про скасування містобудівних умов та обмежень та/або припинення права на виконання будівельних робіт.
Відомості про припинення дії дозволу на виконання будівельних робіт з підстав, визначених пунктами 1 та 2 цієї частини, включаються до Реєстру будівельної діяльності автоматично з присвоєнням реєстраційного номера в цьому реєстрі та оприлюднюються на порталі електронної системи.
Дія дозволу на виконання будівельних робіт вважається припиненою з дати внесення відомостей про припинення дії такого дозволу до Реєстру будівельної діяльності.
Положенням про Державну інспекцію архітектури та містобудування України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2020 №1340, передбачено, що Державна інспекція архітектури та містобудування України (ДІАМ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Згідно з п. 3 Положення, основним завданням ДІАМ є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме:
- здійснення в межах повноважень, визначених законом, державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками, підприємствами, що надають технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта будівництва, архітекторами та іншими проектувальниками, підрядниками, експертами, експертними організаціями та відповідальними виконавцями робіт, інженерами-консультантами, власниками будівель та лінійних споруд вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт;
- здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил територіальними органами ДІАМ, уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), під час провадження ними містобудівної діяльності;
- виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві у визначених законодавством випадках.
Відповідно до п.4 Положення ДІАМ, серед іншого, видає дозволи на виконання будівельних робіт, реєструє повідомлення про внесення змін до них, відмовляє у видачі таких дозволів, анулює дозволи на виконання будівельних робіт.
ДІАМ для виконання покладених на неї завдань має право одержувати в установленому законодавством порядку від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, їх посадових осіб, а також громадян і громадських об`єднань інформацію, документи та матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань і функцій; витребовувати з метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи та матеріали щодо предмета державного архітектурно-будівельного нагляду, одержувати інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади, зокрема з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, тощо (пункт 6 Положення).
Порушення містобудівного та пам`яткоохоронного законодавства беззаперечно свідчить про порушення державних інтересів, оскільки таке порушення також суперечить конституційному обов`язку держави щодо охорони культурної спадщини, недопущення хаотичної забудови у межах історичного ареалу та у зонах охорони пам`яток архітектури, що потребує реагування у межах наданої Конституцією України компетенції.
Зважаючи на це, повноваження щодо припинення (анулювання) дозволу на виконання будівельних робіт за Законом належать саме органу виконавчої влади - Державній інспекції архітектури та містобудування України, яка уповноважена на захист інтересів держави у даних правовідносинах.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в спірних правовідносинах Дніпропетровська обласна прокуратура мала повноваження на представництво інтересів держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України.
Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини», у преамбулі до якого зазначено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. 
Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
Статтею 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що:
- історичне населене місце - населене місце, яке зберегло повністю або частково історичний ареал і занесене до Списку історичних населених місць України;
- історичний ареал населеного місця - частина населеного місця, що зберегла старовинний вигляд, розпланування та форму забудови, типові для певних культур або періодів розвитку;
- об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;
- пам`ятка культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (не включення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.
З метою захисту традиційного характеру середовища населених місць України постановою Кабінету Міністрів України №878 від 26.07.2001 «Про затвердження Списку історичних населених місць України» по Дніпропетровській області до списку історичних місць включено м. Дніпро (1778 рік).
Законом, який визначає правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів є Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Статтями 1, 4, 17 Закону передбачено, що замовник будівництва - фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду і має намір щодо виконання підготовчих та/або будівельних робіт. Об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури (крім трубопроводів внутрішньогосподарських меліоративних систем).
Генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.
У разі якщо територія територіальної громади не обмежується територією одного населеного пункту, генеральні плани населених пунктів у межах такої громади розробляються у складі комплексного плану або включаються до нього як складові відповідно до статті 161 цього Закону. Положення генеральних планів таких населених пунктів мають узгоджуватися з іншими положеннями комплексного плану.
Генеральні плани населених пунктів, включення до складу комплексного плану або необхідність розроблення яких не встановлена рішенням про затвердження комплексного плану, не розробляються. Планувальні рішення генеральних планів таких населених пунктів включаються до складу комплексного плану.
Обсяг таких планувальних рішень затверджується Кабінетом Міністрів України.
Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення), яке складається і затверджується замовником за погодженням з розробником.
Обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту є план зонування території цього населеного пункту.
Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Розробником генерального плану населеного пункту може бути суб`єкт господарювання, який має право здійснювати розроблення містобудівної документації відповідно до Закону України «Про архітектурну діяльність» та документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій».
Генеральні плани населених пунктів можуть поєднуватися з детальними планами всієї території населених пунктів або її частин.
Для населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, у межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови та розробляється історико-архітектурний опорний план, в якому зазначається інформація про об`єкти культурної спадщини та зони їх охорони.
Склад, зміст та порядок розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації.
Відомості про зазначені в історико-архітектурному опорному плані: об`єкти всесвітньої спадщини, їх території та буферні зони; пам`ятки культурної спадщини, у тому числі археологічні, їх території та зони охорони; межі та правові режими використання історичних ареалів населених місць; історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території та їх зони охорони; охоронювані археологічні території вносяться до Державного земельного кадастру в порядку, встановленому відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» як обмеження у використанні земель у сфері забудови.
Рішенням Дніпровської міської ради №84/60 від 02.09.2020 «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра» затверджено науково-проектну документацію «Історико-архітектурний опорний план визначення меж, режимів використання, режимів регулювання забудови історичних ареалів м. Дніпра».
Дана науково-проектна документація розміщена на офіційному сайті Дніпровської міської ради та є загальнодоступною.
Науково-проектну документацію виконано відповідно до вимог Законів України «Про охорону культурної спадщини», «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 №318, Порядку розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 02.06.2011 №64.
Згідно зі статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.
Частина 5 статті 26 встановлює наступний порядок забудови території:
1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних (якими, в тому числі, є містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки);
2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;
3) затвердження проектної документації;
4) виконання підготовчих та будівельних робіт;
5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;
6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Статтею 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
Дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Для отримання дозволу подається заява, до якої додаються, серед іншого:
- копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;
- копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою);
- проєктна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку.
Видача дозволу на виконання будівельних робіт здійснюється з використанням Реєстру будівельної діяльності.
Підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є:
1)неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу;
2)невідповідність поданих документів вимогам законодавства;
3)виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.
Відповідно до частини 5 статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» у межах історичних ареалів населених місць, визначених відповідно до абзацу першого цієї частини, встановлюються такі режими використання: 
- забезпечується збереження характерних архітектурних прийомів/елементів і типів, габаритів і матеріалу даху;
- забороняється прокладання нових залізничних чи трамвайних колій, автомагістралей, магістральних трубопроводів, улаштування нових повітряних ліній електропередачі, розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, стаціонарних конструкцій для розміщення зовнішньої реклами.
Забудова територій зон охорони, буферних зон, історичних ареалів населених місць здійснюється відповідно до визначених або встановлених цим Законом режимів використання.
Частиною 7 статті 32 Закону (чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що на охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, належить, серед іншого, видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток національного значення, припинення робіт на них, їх територіях, в зонах охорони, буферних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідними органами охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом, без дозволів або з відхиленням від них (п. 18); здійснення нагляду за виконанням робіт з дослідження, консервації, реабілітації, реставрації, ремонту, пристосування та музеєфікації пам`яток (п. 13); погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам`ятках національного значення, їх територіях, в історико-культурних заповідниках, на історико-культурних заповідних територіях, у зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм і проектів, реалізація яких може позначитися на об`єктах культурної спадщини (п. 14).
Аналогічні норми щодо повноважень центрального органу виконавчої влади передбачені п.п.57,59,68 п.4 Положення про Міністерство культури України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №495 від 03.09.2014.
Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» та Положення про Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації органи охорони культурної спадщини обласних державних адміністрацій надають погодження відповідних програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт, реалізація яких може позначитися на стані пам`яток місцевого значення, їх територій і зон охорони.
Відповідно до статті 6-1 Закону України «Про охорону культурної спадщини», дозволи, погодження і висновки, передбачені цим Законом, надаються органами охорони культурної спадщини безоплатно. Рішення про надання або про відмову в наданні дозволу, погодження чи висновку приймається органом охорони культурної спадщини протягом одного місяця з дня подання фізичною чи юридичною особою відповідних документів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Набуття суб`єктом господарювання права на провадження будь-яких дій щодо здійснення господарської діяльності на об`єктах культурної спадщини за декларативним принципом забороняється.
Суд зауважує, що спірні правовідносини охоплюються не лише відносинами у сфері охорони культурної спадщини, а й відносинами у сфері містобудівної діяльності, які регламентовані нормами спеціального законодавства, зокрема: Законом України «Про архітектурну діяльність», частина перша якого визначає, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному цим Законом.
Статтею 7 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що проєкт об`єкта архітектури розробляється під керівництвом або з обов`язковою участю головного архітектора проекту та/або головного інженера проекту, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.
Проєкт об`єкта архітектури завіряється підписом і скріплюється особистою печаткою головного архітектора проекту та/або головного інженера проекту, які мають кваліфікаційний сертифікат.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про архітектурну діяльність» головний архітектор міста, району погоджує містобудівне та архітектурне проектне рішення об`єктів, розташованих в історичній частині міста, історичних ареалах, на магістралях та площах загальноміського значення.
Статтею 20 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що для професійного обговорення проектних рішень у сфері містобудування центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, уповноважені органи містобудування та архітектури можуть утворювати архітектурно-містобудівні ради як дорадчі органи, що діють на громадських засадах.
Архітектурно-містобудівні ради надають рекомендації з питань планування, забудови та іншого використання територій у межах історичних ареалів населених місць і зон охорони пам`яток архітектури та містобудування з урахуванням рішень консультативних рад з питань охорони культурної спадщини.
Архітектурно-містобудівна рада розглядає проекти будівництва об`єктів за зверненням замовників таких проектів.
Зі змісту наведених правових норм вбачається, що в зонах охорони пам`яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, встановлено особливий режим регулювання забудови.
У таких зонах забороняється проведення будівельних робіт без попереднього отримання дозволу в органах охорони культурної спадщини, зокрема, Міністерства культури України як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.
Відповідно до пункту 17 частини 2 статті 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить, зокрема, надання дозволів на проведення робіт на пам`ятках національного значення, об`єктах всесвітньої спадщини, їх територіях, в зонах охорони, буферних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць.
Під час вирішення спірних правовідносин суд також враховує пояснення Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
Вищевказана адреса розташована в межах історичного ареалу "Центральний, затвердженого наказом Міністерства культури, молоді та спорту України від 03.02.2020 №478 "Про затвердження меж та режимів використання історичних ареалів м. Дніпра".
Відповідно до пункту 14 частини 2 статті 5 Закону України "Про охорону культурної спадщини" до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам`ятках національного значення, їх територіях, в історико-культурних заповідниках, на історико-культурних заповідних територіях, у зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм і проектів, реалізація яких може позначитися на об`єктах культурної спадщини.
Видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток національного значення, об`єктів всесвітньої спадщини, припинення робіт на них, їх територіях, в зонах охорони, буферних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідними органами охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом, без дозволів або з відхиленням від них згідно із вимогами пункту 18 частини 2 статті 5 Закону України "Про охорону культурної спадщини" належить до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.
Відповідно до вимог частини 1 статті 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини" повноваження управління культури, туризму, національностей і релігій облдержадміністрацій, як спеціально уповноваженого органу з питань охорони культурної спадщини в історичних ареалах населених місць, реалізуються тільки відносно робіт, що проводяться безпосередньо на пам`ятках місцевого значення, їх територій і зон охорони та щойно виявлених об`єктах культурної спадщини.
Відповідно до пункту 1 розділу 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 № 722 "Деякі питання здійснення дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві в умовах воєнного стану" до створення Державного реєстру нерухомих пам`яток України як інформаційно-комунікаційної системи та налагодження електронної взаємодії між Електронною системою та Державним реєстром нерухомих пам`яток України органами охорони культурної спадщини погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, будівельних, меліоративних, шляхових, земельних робіт, реалізація яких може позначитися на стані пам`яток місцевого значення, їх територій і зон охорони здійснюється виключно з використанням електронного кабінету уповноваженої особи органу охорони культурної спадщини в Електронній системі.
Заяви на погодження відповідних програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт, реалізація яких може позначитися на стані пам`яток місцевого значення, їх територій і зон охорони щодо будівництва за адресою: м.Дніпро, вул. Святослава Хороброго, 20 не надходили, відповідна адміністративна послуга не надавалася.
Спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини на території Дніпровської міської територіальної громади до повноважень якого належить забезпечення дотримання режиму використання пам`яток місцевого значення, їх територій, зон охорони; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини; організація відповідних охоронних заходів щодо пам`яток місцевого значення та їх територій у разі виникнення загрози їх пошкодження або руйнування внаслідок дії природних факторів чи проведення будь-яких робіт; видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток місцевого значення, припинення робіт на цих пам`ятках, їх територіях та в зонах охорони, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом дозволів або з відхиленням від них; забезпечення в установленому законодавством порядку виготовлення, встановлення та утримання охоронних дощок, охоронних знаків, інших інформаційних написів, позначок на пам`ятках або в межах їх територій є виконавчий комітет Дніпровська міська рада.
Відповідно до пункту 18 частини 2 статті 6 закону України "Про охорону культурної спадщини" до повноважень органів охорони культурної спадщини виконавчих органів сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції належить інформування органів охорони культурної спадщини вищого рівня про пошкодження, руйнування, загрозу або можливу загрозу пошкодження, руйнування пам`яток, що знаходяться на їх території.
Таким чином, Мінкультури є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику, зокрема, у сфері охорони культурної спадщини, згідно з пунктом 1 Положення про Міністерство культури та інформаційної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №495.
Під час прийняття рішення в справі, суд також враховує, що листом Міністерства культури та інформаційної політики України від 14.06.2021 № 8950/6.11.1 ТОВ «Ераград» повідомлено, що розташування земельної ділянки по вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро знаходиться в історичному ареалі міста та вказано на необхідність погодження проєктної документації, отримання дозволу на проведення земляних робіт з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.
Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, за відсутності дозволу від Міністерства культури України та погодження проєктної документації з органами охорони культурної спадщини, замовнику ТОВ «Ераград» та генеральному підряднику ТОВ «Будівельно-монтажне проектне бюро «Новий дім» видано дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ013210817607 від 26.08.2021 з нового будівництва торгівельно-офісного комплексу по вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро, з класом наслідків (відповідальності) об`єкта будівництва СС3.
Однак, відповідно до листа Міністерства культури та інформаційної політики України від 10.10.2025 №06/113/9687-25 за результатами перевірки електронної бази даних документообігу МКІП погоджень проектної документації та дозволів на виконання робіт на вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро (з кадастровим номером земельної ділянки 1210100000:02:394:0118) не виявлено.
Згідно із листами Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 10.11.2025 №2578/161-25 та від 30.10.2025 №2472/0/161-25 до Управління не надходили заяви про погодження проєктної документації «Будівництво торгівельно-офісного комплексу на вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро».
Підсумовуючи вищевикладене, судом вбачається, що для будівництва у межах історичного ареалу «Центральний» у м.Дніпро обов`язковим є отримання дозволу від Міністерства культури України на проведення містобудівних, архітектурних чи ландшафтних перетворень, будівельних, земляних робіт з будівництва торгівельно-офісного комплексу на вул. Святослава Хороброго, 20 у м. Дніпро, та погодження проектної документації від Міністерства культури України, Управління культури, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
Разом з тим, у порушення вищезазначених вимог законодавства, ТОВ «Ераград» та ТОВ «Будівельно-монтажне проектне бюро «Новий дім» погоджувальні та дозвільні документи від відповідних органів охорони культурної спадщини на проведення земляних та будівельних робіт в історичному ареалі «Центральний» у місті Дніпро не отримано.
З огляду на порушення вимог пам`яткоохоронного та містобудівного законодавства, відсутність погоджувальних та дозвільних документів від відповідних органів охорони культурної спадщини на проведення земляних та будівельних робіт в історичному ареалі «Центральний» у місті Дніпро, право ТОВ «Ераград» та ТОВ «Будівельно-монтажне проектне бюро «Новий дім» на виконання будівельних робіт підлягає припиненню.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову.
Згідно з положеннями статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у справі не стягуються.
Керуючись ст. ст. 241-246, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної інспекції архітектури та містобудування України до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю «Ераград», відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне проектне бюро "Новий Дім", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Міністерство культури України; Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації - військової адміністрації про припинення права на виконання будівельних робіт - задовольнити.
Припинити право товариства з обмеженою відповідальністю «Ераград» (код ЄДРПОУ 34060586) та товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажне проектне бюро «Новий Дім» (код ЄДРПОУ 41416171) на виконання будівельних робіт, набутого на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №ІУ013210817607 від 26.08.2021 з будівництва торгівельно-офісного комплексу по вул. Святослава Хороброго, 20 у м.Дніпро, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення суду складений 15 червня 2026 року.

Суддя В.М. Олійник