ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/16540/24
провадження № 2/753/352/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючої судді Маркєлової В.М., 
за участю секретаря судового засідання Шепко А.А.,
представника позивача - адвоката Магратій Я.В.,
експерта Єрмоленка О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2 , 
про стягнення страхового відшкодування, інфляційних втрат, 3% річних та моральної шкоди,
У С Т А Н О В И В:
26.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування, інфляційних втрат, 3% річних та моральної шкоди. 
30.12.2024 Позивачка подала заяву про зміну розміру позовних вимог, 18.02.2026 Позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог,з урахуванням яких просить стягнути з відповідача (а.с. 22-23 том 3):
- суму невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 59 514,74 грн, 
- інфляційні втрати у розмірі 12 075,81 грн, 
- 3% річних у розмірі 3 308,11 грн, 
- пеню у розмірі 31 899,94 грн, 
- витрати на проведення судової експертизи у розмірі 14 842,80 грн, 
- моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн 
- та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 36 000,00 грн. 
Відповідач надав відзив на позовну заяву. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Третя особа ОСОБА_2  надала письмові пояснення щодо позову, у яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд заслухав пояснення учасників справи, дослідив матеріали справи та встановив наступні обставини.
Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ-5227307 укладено 29.11.2023 між ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та ОСОБА_3 .
Поліс передбачає ліміт відповідальності за шкоду майну у розмірі 160 000,00 грн та франшизу 2500,00 грн. 
Згідно з постановою Святошинського районного суду міста Києва від 26.01.2024 у справі № 759/1385/24, яка набрала законної сили, водія ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. Дорожньо-транспортна пригода сталася 09.01.2024 близько 17:10 на проспекті Палладіна у місті Києві. 09.01.2024, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN TIGUAN» номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_2 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечної швидкості та дистанції та скоїла зіткнення з ТЗ «Ford Transit» номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень вказаних ТЗ з матеріальними збитками, чим водій порушила п. 2.3 (Б), п. 12.1, п. 13.1 ПДР Правил дорожнього руху України (а.с. 46-47 том 1).
Позивачка ОСОБА_1 є власницею автомобіля «Ford Transit», (номерний знак НОМЕР_3 ), який отримав механічні пошкодження внаслідок ДТП, і яким керував ОСОБА_4 
11.01.2024 Позивачка звернулася до Страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування. 
11.01.2024 проведено огляд транспортного засобу «Ford Transit» за участю представника страхової компанії Завдов`єва С.І., який зафіксував пробіг 127285 км. 
16.01.2024 оцінювач ТОВ «БВН ЕВ ГРУП» оглянув автомобіль та склав Акт огляду № 18/24. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «БВН ЕВ ГРУП» склало звіт від 08.02.2024 на замовлення позивачки, де вартість матеріального збитку визначено у розмірі 193 605,80 грн. Позивачка направила цей звіт страховику 13.02.2024. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСПРО ОЦІНКА» склало звіт № 40-D/14/70 від 19.02.2024 на замовлення відповідача, де збиток визначено у розмірі 116 448,26 грн з ПДВ та 100 485,22 грн без ПДВ. 
06.03.2024 Відповідач виплатив позивачці страхове відшкодування у розмірі 97 985,22 грн. 
Заяви сторін та процесуальні рішення суду.
Суд відкрив провадження у справі № 753/16540/24 ухвалою від 16.09.2024.
10.10.2024 Відповідач подав відзив на позовну заяву. 
25.11.2024 Представниця позивачки подала клопотання про призначення експертизи. 
21.01.2025 Суд постановив ухвалу про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи.
Експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз склав висновок № 2581/25-54 від 03.06.2025, яким визначив матеріальний збиток без ПДВ у розмірі 276 916,56 грн 
02.09.2025 адвокат Шишка Ю.О. подала заяву про залучення до участі у справі ОСОБА_2 як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні Відповідача.
Суд ухвалою від 08.09.2025 залучив ОСОБА_2 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні Відповідача.
17.09.2025 представниця третьої особи подала клопотання про письмове опитування позивачки в порядку ст. 93 ЦПК УЦкраїни.
05.11.2025 Позивачка надала письмові пояснення із запереченнями. 10.11.2025 Позивачка також подала заяву свідка. 
04.12.2025 Представниця третьої особи подала клопотання про витребування доказів та виклик експерта. 
05.12.2025 Суд постановив ухвалу про витребування інформації з Департаменту патрульної поліції та Департаменту транспортної інфраструктури.
Департамент транспортної інфраструктури та Департамент патрульної поліції надали відповіді на ухвалу суду 16.01.2026 та 21.01.2026. Згідно цих відповідей, встановлено, що «Камери автоматичної фіксації зафіксували порушення швидкісного режиму автомобілем «Ford Transit» номерний знак НОМЕР_3 у період з 20.01.2024 до 28.03.2024», що свідчить про його експлуатацію в цей період.
16.02.2026 Позивачка подала письмові заперечення щодо долучення цих доказів. 
17.02.2026 Третя особа подала заяву про забезпечення доказів шляхом огляду автомобіля - для спростування заявленої стороною позивача інформації, що ремонт автомобіля не здійснювався, оскільки його експлуатація свідчить про те, що він може бути відремонтованим, що виключатиме стягнення матеріальної шкоди виключно на підставі звітів пр оцінку, без надання позивачкою доказів щодо вартості проведеного ремонту.
18.02.2026 Позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог, яку прийнято судом.
Ухвалою від 18.02.2026 Суд задовольнив заяву про забезпечення доказів та призначив окрему процесуальну дію - огляд транспортного засобу - на 03.03.2026.
Водночас 03.03.2026 в результаті проведення окремої процесуальної дії судом встановлено, що станом на час проведення огляду автомобіль «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_3 , позивачкою не відремонтовано.
Заявлений головуючій у справі судді 19.02.2026 представницею позивачки адвокатом Магратій Я.В. відвід ухвалою Дарницького районного суду міста Києва у складі головуючого судді Колесника О.М. від 23.02.2026 залишено без задоволення.
03.03.2026 судом за участю представника позивача - адвоката Магратій Я.В., представників відповідача Негрич С.Ю. та Аралкіна В.І. (за довіреностями), представника третьої особи - адвоката Шишки Ю.О. проведено окрему процесуальну дію - огляд транспортного засобу, про що судом здійснювалася відео та аудіо фіксація окремої процесуальної дії. Головуюча суддя та учасники справи оглянули автомобіль FORD TRANSIT, номерний знак НОМЕР_3 на парковці Дарницького районного суду м. Києва. В ході проведеного огляду встановлено, що автомобіль не відремонтовано, пошкодження на автомобілі відповідають пошкодженням, зазначеним в Акті огляду транспортного засобу №18/24 від 16.01.2024, долученого представником позивача до позовної заяви. Представник третьої особи адвокат Шишка Ю.О. повідомила, що зауваження відсутні. Від інших учасників окремої процесуальної дії зауважень також не надійшло.
Оцінка доказів та висновки суду.
Надані Позивачкою Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, Акт огляду транспортного засобу № 18/24 від 16.01.2024 та ремонтна калькуляція до нього (ТОВ «БВН ЕВ ГРУП») (а.с. 25-45 том1) містять розрахунок вартості відновлювального ремонту у сумі 169 363,74 грн з урахуванням ПДВ на запасні частини. Суд оцінює цей Звіт як такий, що не відподвідає вимогам чинного законодавства, оскільки розрахунок здійснено з урахуванням податку на додану вартість. Відповідно до частини 2 пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється лише за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.Отже, цей Закон прямо передбачає, що у разі виплати відшкодування безпосередньо на рахунок потерпілої особи без підтвердження факту оплати ремонту сума зменшується на податок на додану вартість. Позивачка не надала суду доказів фактичного проведення ремонту на СТО та сплати ПДВ. Тому цей доказ має характер попередньої оцінки.
Суд також відхиляє Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, наданий Відповідачем, оскільки ремонтна калькуляція № 24-33-362 від 19.02.2024 (ТОВ «ЕКСПРО ОЦІНКА»), що складена на замовлення Страхової компанії, і яка визначає вартість матеріального збитку без ПДВ у розмірі 100 485,22 грн, і здійснений у звіті розрахунок занижують реальну вартість відновлювального ремонту та матеріального збитку. Висновок судової експертизи спростовує дані цього розрахунку.
Суд покладає в основу рішення Висновок експерта № 2581/25-54 від 03.06.2025 (КНДІСЕ), що складений судовим експертом Єрмоленком О.О. на виконання ухвали суду. Експерт визначив вартість матеріального збитку станом на дату ДТП з урахуванням фізичного зносу без ПДВ на вузли та деталі у розмірі 276 916,56 грн. Суд оцінює цей доказ як належний, допустимий та достовірний. Експерт попереджений про кримінальну відповідальність. Висновок складений відповідно до вимог закону та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Суд кладе цей висновок в основу рішення, оскільки він найбільш точно та об`єктивно відображає розмір завданої шкоди.
У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (абзац перший пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Встановлено, що ліміт відповідальності страховика становить 160 000,00 грн, розмір франшизи становить 2 500,00 грн. 
Відповідач сплатив позивачці 97 985,22 грн. 
Враховуючи, що розмір завданої шкоди (276 916,56 грн) перевищує ліміт відповідальності страховика, з відповідача підлягає стягненню сума у межах ліміту відповідальності з вирахуванням франшизи та раніше виплаченої суми: 160 000,00 грн (ліміт) - 2 500,00 грн (франшиза) - 97 985,22 грн (виплачено) = 59 514,78 грн. Позивачка просить стягнути 59 514,74 грн. Суд задовольняє вимогу в межах заявлених вимог у розмірі 59 514,74 грн.
Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про ОСЦПВП» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування чи про відмову у його здійсненні.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина перша статті 625 ЦК України). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).
Відповідач виплатив позивачці страхове відшкодування у розмірі 97 985,22 грн 06.03.2024, тобто в межах 90-денного строку. 
Проте, як встановлено судом, належний розмір страхового відшкодування становить 157 500,00 грн (з урахуванням ліміту та франшизи). Таким чином, страховик своєчасно виконав своє зобов`язання лише частково. Залишок страхового відшкодування у розмірі 59 514,74 грн не був виплачений у встановлений законом строк, тому до відповідача підлягають застосуванню положення ч. 2 ст. 625 ЦК України та п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 
Суд задовольняє вимоги про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені, нарахованих на суму боргу 59 514,74 грн за період прострочення з 13.04.2024 до 18.02.2026. За розрахунком суду, який збігається з розрахунком позивачки, сума інфляційних втрат становить 12 075,81 грн, 3% річних становить 3 308,11 грн. 
Сплата пені страховиком у разі прострочення виплати відшкодування передбачена пунктом 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ця норма встановлює, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (або регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня.
Розмір пені, обчислений виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування (59 514,74 грн) за кожен день прострочення за період з 13.04.2024 до 18.02.2026, згідно з наданим позивачкою розрахунком, який перевірено судом та визнано арифметично правильним, становить 31 899,94 грн. 
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина перша статті 23 ЦК України). 
Суд враховує і застосовує у цій справі висновок про застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 465/4287/15), згідно з яким:
«Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, частина перша статті 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 мотивував затягуванням відповідачем виплати відшкодування, порушенням зобов`язань за договором страхування, що, за його твердженнями, призвело до душевних хвилювань та вимагало додаткових зусиль і часу, вплинуло на особисті, сімейні стосунки. Апеляційний суд не звернув достатньої уваги на предмет і підстави поданого позову, неправильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню. Рішення апеляційного суду не можна вважати законним та обґрунтованим.»
Судом встановлено факт неповного виконання відповідачем обов`язку з виплати страхового відшкодування у визначений законом строк. Безпідставне заниження суми виплати призвело до порушення прав позивачки, душевних хвилювань, необхідності звернення до суду та проведення додаткових експертиз, що вимагало часу та додаткових зусиль. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 10 000,00 грн, суд враховує тривалість порушення прав позивачки (більше року), обсяг докладених нею додаткових зусиль для організації свого життя без повноцінного використання пошкодженого транспортного засобу, а також необхідність вимушеного залучення спеціалістів та судових експертів для відновлення порушеного права. Зазначена сума відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.
Ухвалюючи рішення по суті справи суд одночасно здійснює розподіл судових витрат.
Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Судом встановлено, що при подачі позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. 
За подання заяви про забезпечення доказів третя особа сплатила 532,48 грн.
Згідно з положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи ціну позову та розмір задоволених вимог, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 1 211,20 грн судового збору, а також те, що у цій справі огляд транспортного засобу суд визнав необхідним - з метою достовірного встановлення факту, що автомобіль позивачки не було відремонтовано, з відповідача на користь третьої особи має бути стягнуто 532,48 грн судового збору.
Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. 
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України), судові витрати, до яких належать витрати на проведення експертизи та залучення спеціалістів (оцінювачів), підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина друга статті 141 ЦПК України).
Згідно з матеріалами справи, витрати позивачки складаються з двох частин: досудової оцінки та судової експертизи.
Відповідно до Договору № 18/24 про проведення оцінки вартості матеріального збитку від 16.01.2024, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «БВН ЕВ ГРУП», вартість робіт з оцінки склала 3 500,00 грн. Однак у заявах про збільшення та зміну позовних вимог від 18.02.2026 та 17.09.2025 позивачка просила стягнути лише витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 14 842,80 грн. Вимоги про відшкодування 3 500,00 грн за складання Звіту ТОВ «БВН ЕВ ГРУП» позивачкою не заявлялися. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог (частина перша статті 13 ЦПК України). Оскільки позивачка не заявляла вимоги про стягнення 3 500,00 грн, а також у звязку з тим, що суд поклав в основу рішення вартість матеріального збитку згідно з висновком експерта, витрати у розмірі 3 500,00 грн розподілу та стягненню з відповідача не підлягають і залишаються за позивачкою.
Витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи. Відповідно до Акта здачі-приймання висновку експерта № 2581/25-54 від 03.06.2025, складеного експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, вартість проведення судової експертизи склала 14 842,80 грн. Ця сума заявлена позивачкою до стягнення. Розподіл цих витрат здійснюється пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, вони покладаються на відповідача.
Керуючись нормами ст. 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» задовольнити повністю.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 59 514,74 грн, інфляційні втрати у розмірі 12 075,81 грн, 3% річних у розмірі 3 308,11 грн, пеню у розмірі 31 899,94 грн, моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн, витрати на проведення експертизи у розмірі 14 842,80 грн, разом - 122 852,60 грн. 
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 532,48 грн.
Позивачка ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (ЄДРПОУ 00034186, місцезнаходження: 02081 м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2 , (адреса АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_5 ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дата складення повного судового рішення 26.06.2026.

Суддя В.М. Маркєлова