Справа № 274/5651/25
Провадження №  2/0274/1814/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
"12" травня 2026 р. м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого судді Хуторної І. Ю.,
за участю секретаря судового засідання Айрапетян А. А., 
учасники справи, присутні в судовому засіданні:
представник позивачки адвокат Гуменюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердичівської міської ради Житомирської області про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -
в с т а н о в и в :
25.03.2025 ОСОБА_2 через представника адвоката Гуменюка О. В. звернулася до суду з позовом, у якому просить встановити їй додатковий строк - один місяць, для подання до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука Анатолія Миколайовича заяви про прийняття спадщини після матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Короткий виклад доводів позивача, заперечень відповідача
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
З метою оформлення спадкових прав позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука А.М. із заявою про прийняття спадщини. Однак постановою нотаріуса від 05 березня 2025 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку для її прийняття.
Після отримання інформації про смерть матері, перебуваючи за межами України, а саме в Державі Ізраїль, вона уповноважила свого представника - ОСОБА_4 - на вчинення дій щодо оформлення спадкових прав, видавши 16 серпня 2024 року відповідну довіреність та передавши заяву про прийняття спадщини.
Представник позивачки звернувся до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука А.М. із необхідними документами для оформлення спадкових прав. У подальшому нотаріусом надавалися вказівки щодо збору додаткових документів, а також вчинялися нотаріальні дії, пов`язані з отриманням інформації про осіб, зареєстрованих разом із померлою, та встановленням родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .
05 березня 2025 року представником позивачки було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом повідомлено, що подана раніше заява про прийняття спадщини не відповідає встановленій формі, у зв`язку з чим вона вважається неподаною, а строк для прийняття спадщини - пропущеним.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивачка посилалася на те, що шестимісячний строк для подання заяви сплив 11 січня 2025 року, тоді як фактичне звернення із заявою про оформлення спадкових прав відбулося 05 березня 2025 року, тобто з незначним пропуском строку.
Також в період із 19 грудня 2024 року до 20 січня 2025 року доступ до державних реєстрів Міністерства юстиції України був обмежений у зв`язку з кібератакою, що ускладнювало можливість вчинення нотаріальних дій та оформлення спадщини.
Крім того, вона постійно проживає в Державі Ізраїль, тоді як спадкове майно знаходиться в Україні, що створювало об`єктивні труднощі для своєчасного оформлення спадкових прав, а її представник - ОСОБА_4 - у період з 01 серпня 2024 року до 03 березня 2025 року перебував на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з чим не мав можливості належним чином та своєчасно здійснювати представництво її інтересів.
Позивачка вказала, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті матері та співвласницею спадкового майна, а також вживала заходів для прийняття спадщини у встановлений законом строк шляхом видачі довіреності представнику та передачі заяви про прийняття спадщини.
Відзив на позовну заяву не надходив.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі
Ухвалою судді від 18.08.2025 відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 02.10.2025 суд закрив провадження.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 03.02.2026 ухвалу суду від 02.10.2025 скасовано.
Протоколом автоматизованого розподілу від 27.02.2026 справу передано на розгляду судді Хуторній І.Ю.
Ухвалою суду від 02.03.2026 справу прийнято до свого провадження. 
Ухвалою від 01.04.2026 суд закрив підготовче провадження у справі, призначив справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивачки адвокат Гуменюк О.В. підтримав позовні вимоги із підстав, наведених у позові.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у поданій суду письмовій заяві ОСОБА_6 при вирішення спору покладається на розсуд суду.
Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Одесі померла мати позивачки ОСОБА_3 , що доводиться свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження позивачки (а.с. 8, 10,11-12, 13 ).
На час смерті ОСОБА_3 одна була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що доводиться довідкою № 5502 (а.с. 21).
Відповідно до свідоцтва про право власності - квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с. 16).
ОСОБА_8 є громадянкою Ізраїлю та 16 серпня 2024 року вона видала довіреність, посвідчену нотаріусом на ім`я ОСОБА_4 на представництво її інтересів по оформленню спадкових прав на майно після матері ОСОБА_3 (а.с. 6, 14-15).
05.03.2026 ОСОБА_2 через свого представник ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука А.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після на частку квартири АДРЕСА_2 яка належала ОСОБА_3 (а.с. 20 ).
Постановою приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука А.М. від 05.03.2025 ОСОБА_9 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_3 , у зв`язку із тим, що вона не звернулася у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини (а.с. 24).
Відповідно до довідки нотаріуса від 12.03.2025 спадкоємцями за законом до майна ОСОБА_3 є дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою термін прийняття спадщини було пропущено (а.с. 25).
Із виписки із медичної карти стаціонарного хворого вбачається, що ОСОБА_4 із 01.08.2024 до 31.12.20245 та із 01.01.2025 до 03.03.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у ТОВ Клініка сучасної хірургії та ортопедії (а.с. 23).
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що позивачка - це дочка його знайомої. ОСОБА_10 померла в Одесі в лікувальному закладі, оскільки важко хворіла. У лікувальний заклад її помістила позивачка. ОСОБА_2 після смерті матері звернулася до нього, щоб він оформив спадщину та пізніше видала на його ім`я довіреність. Він перед вдачею довіреності тим звернувся до нотаріуса Богатирчука А.М. та той його консультував щодо порядку прийняття та оформлення спадщини, збору документів. Зразок довіреності та заяви, про прийняття спадщини він вислав позивачці. Проте він захворів, у нього було новоутворення в головному мозку, його оперували, він тривало лікувався. Через хворобу займатися спадщиною йому не було як. Коли після одужання він звернувся до нотаріуса, виявилося, що строк для прийняття спадщини пропущено. Він не міг проконтролювати подання позивачем заяви про прийняття спадщини.
Застосовані норми права, аналіз доводів сторін, висновки суду
Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши надані докази, суд доходить висновку про задоволення позову із таких підстав.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1270 ЦК України якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк (дев`ятимісячний на підставі ч. 2 ст. 1270 ЦК України) подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. 
Згідно зі ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Отже, вирішуючи питання про визначення спадкоємцеві додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, суд має враховувати принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 17.10.2018 року у справі №681/203/17.
Суд констатує, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини закінчився 12 січня 2025 року, а заява про видачу свідоцтва про право на спадщину позивачем була подана 05 березня 2025, тобто часовий проміжок пропуску строку для прийняття спадщини є незначним. 
Крім того, загальновідомим є той факт, що із 19 грудня 2024 року Україна зазнала зовнішньої кібератаки на державні реєстри. У результаті припинили роботу ключові реєстри Міністерства юстиції України. Відновлення Реєстрів відбулося 20 січня 2025 року.
Близькі за змістом висновки щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини у разі незначного періоду прострочення подання заяви та того, що не працювали державні реєстри містяться в постановах Верховного Суду від 10 липня 2024 року в справі № 522/13476/23 від 14 серпня 2024 року в справі № 537/3556/22, в справі № 522/13476/23 від 10 липня 2024 року.
Крім того, на момент відкриття спадщини позивачка постійно проживала за межами України, а саме в Державі Ізраїль, тоді як спадкове майно знаходиться в Україні. Перебування позивачки за кордоном, значна відстань між місцем її проживання та місцем відкриття спадщини, а також необхідність оформлення документів через представника об`єктивно ускладнювали можливість своєчасного подання заяви про прийняття спадщини.
З метою реалізації свого права на спадкування позивачка видала 16 серпня 2024 року довіреність ОСОБА_4 на представництво її інтересів щодо оформлення спадкових прав та передала через нього заяву про прийняття спадщини. Таким чином, позивачка вживала заходів для прийняття спадщини та не мала наміру відмовлятися від своїх спадкових прав.
Разом із тим судом враховується, що представник позивачки ОСОБА_4 у період з 01 серпня 2024 року до 03 березня 2025 року перебував на лікуванні, що істотно ускладнило належне та своєчасне здійснення ним представництва інтересів позивачки, у тому числі подання необхідних документів нотаріусу для оформлення спадщини.
Тому, оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що проживання позивачки за кордоном, необхідність оформлення спадкових прав через представника, тривале стаціонарне лікування представника, обмеження доступу до державних реєстрів, а також незначний строк пропуску строку для прийняття спадщини є поважними причинами пропуску такого строку.
Будь-яких заперечень проти позову до суду не надходило, доказів, які б спростовували доводи позивачки, суду не подано.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами і такими, що підлягають задоволенню шляхом визначення позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .
Суд при цьому вважає, що оскільки позивач є співвласником спадкового майна, вона є єдиною спадкоємицею після ОСОБА_3 , визначення позивачці додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини буде відповідати принципам пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в :
Позовні вимоги задовольнити.
Встановити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 додатковий строк - один місяць для подання до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Богатирчука Анатолія Миколайовича заяви про прийняття спадщини після матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про учасників справи:
Позивач– ОСОБА_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
Відповідач - Бердичівська міська рада Житомирської області, місцезнаходження за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, пл. Центральна, 1, ЄДРПОУ 13576960.
Повний текст рішення складено 22.05.2026.

Суддя І. Ю. Хуторна