ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/1275/24  Номер провадження 33/814/88/26	Головуючий у 1-й інстанції Прасол Я. В.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., прокурора Базавлук С.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , і його представника – адвоката Валенка Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Великобагачанського районного суду Полтавської області від 01 травня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: по АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок судового збору.
Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.
За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 02 жовтня 2024 року о 17 годині 30 хвилин по автодорозі Мала Решетилівка – Велика Багачка +1 км від с. Мала Решетилівка в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.
Окрім того, за вказаних вище місця, дати й часу ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , порушуючи вимоги п.13.3 ПДР України, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
При цьому, місцевий суд, встановивши, що на час прийняття постанови закінчилися строки накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, дійшов висновку про необхідність закриття провадження в цій частині на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить скасувати постанову Великобагачанського районного суду Полтавської області від 01 травня 2025 року та закрити провадженні у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом; 02 жовтня 2024 року о 17 годині 30 хвилин на автодорозі Мала Решетилівка – Велика Багачка він перебував у автомобілі «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , але не керував даним транспортним засобом, оскільки в цей день на дні народження знайомого вживав алкоголь, через це попросив ОСОБА_3 сісти за кермо автомобіля для того, щоб поїхати забрати буржуйки; поліцейськими не було встановлено конкретної особи, яка керувала транспортним засобом, пояснення від осіб, які були на місці ДТП, не відбиралися, натомість, поліцією на підставі особистих переконань складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення; він є військовослужбовцем, а щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ч.3 ст.266-1 КУпАП, через це результати його огляду є незаконними та неналежними; зазначені в протоколах склади правопорушень не відповідають диспозиціям ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП і п.п.13.3, 2.9 «а» ПДР України. Посилаючись на викладене вище, апелянт уважає недопустимими зібрані поліцією докази та водночас зазначає про те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки показанням свідка ОСОБА_3 про те, що він керував автомобілем, здійснив ДТП і в подальшому відшкодував збитки потерпілому, про що також наявна розписка.
Суд апеляційної інстанції заслухав позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та адвоката на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, вивчив матеріали справи, проаналізував доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про таке.
Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.
Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Вимогами п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Статтею ж 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до вимог п.13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Висновки місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених: ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; ст.124 КУпАП – порушення як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними в матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованими.
Так, згідно з протоколами про адміністративні правопорушення серії ААД №№750315, 750316 02 жовтня 2024 року о 17 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1 по автодорозі Мала Решетилівка – Велика Багачка +1 км від с. Мала Решетилівка в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).
Окрім того, за вказаних вище місця, дати й часу ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , порушуючи вимоги п.13.3 ПДР України, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.87).
Наведені вище обставини підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_2 , який у суді першої інстанції підтвердив те, що 02 жовтня 2024 року він, керуючи автомобілем «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_2 , рухався в напрямку із с. Мала Решетилівка в напрямку сел. Велика Багачка в межах своєї смуги руху. При виїзді із села на ділянці заокруглення дороги відбулося зіткнення його транспортного засобу та автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , який рухався назустріч. На місці ДТП під час оформлення матеріалів провадження від присутньої на місці події особи чув, що водієм автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , був ОСОБА_1 . У результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Поліцейський ОСОБА_4 , який прибував за повідомленням про ДТП, у місцевому суді підтвердив те, що на місці події перед с. Мала Решетилівка знаходилися транспортні засоби «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_2 , та «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , які мали механічні пошкодження. Водій автомобіля «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_2 , повідомив, що водій транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , учинив зіткнення з його автомобілем. На місці події було встановлено, що водієм автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , був ОСОБА_1 , спочатку на місці ДТП ніхто не заперечував цієї обставини.
Поліцейський ОСОБА_5 , який прибував за повідомленням про ДТП, у суді першої інстанції теж підтвердив те, що в ході опрацювання даного повідомлення на місці події було встановлено те, що відбулося ДТП між транспортними засобами «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_2 , та «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , і те, що водієм останнього транспортного засобу був ОСОБА_1 . При цьому, саме ОСОБА_1 надавав документи на транспортний засіб. Хтось із присутніх осіб повідомляв, що водій автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , втік.
Свідок же ОСОБА_6 у судах першої та апеляційної інстанцій підтвердив те, що автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , був переданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Великобагачанський комбікормовий завод» для потреб взводу охорони РТЦК та СП, на момент ДТП ОСОБА_1 входив до списку осіб, які мали право використовувати даний транспортний засіб. ОСОБА_3 не мав права керувати цим транспортним засобом. Після ДТП ОСОБА_1 відремонтував цей транспортний засіб.
Водночас допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_7 підтвердив факт передачі ним як директором ТОВ «Великобагачанський комбікормовий завод» автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , до РТЦК та СП для військових потреб. У подальшому йому стало відомо, що даний транспортний засіб потрапив у ДТП та він отримав фотознімки механічних пошкоджень цього автомобіля.
Зазначені вище показання узгоджуються зі змістом схеми місця ДТП, відповідно до якої 02 жовтня 2024 року о 17 годині 30 хвилин по автодорозі Мала Решетилівка – Велика Багачка +1 км від с. Мала Решетилівка відбулося зіткнення транспортних засобів «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , та «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_2 , належного ОСОБА_2 , в результаті чого вони отримали механічні пошкодження, а саме: автомобіль «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_2 – пошкодження всієї лівої сторони (зі сторони водія): переднього крила, передніх і задніх дверей, заднього лівого колеса, внутрішніх деталей; автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 - пошкодження лівої сторони (зі сторони водія): лівої фари, лівого крила, бризковиків, підкрилків, колеса, капоту, внутрішніх деталей. Зафіксовані ж на схемі ДТП обстановка події, місце зіткнення та концентрації уламків деталей транспортних засобів, розташування автомобілів після ДТП, характер механічних пошкоджень, зокрема, їх розташування та деталі, які було пошкоджено, у своїй сукупності свідчать про відповідність обставинам ДТП тверджень потерпілого ОСОБА_2 про те, що на момент зіткнення він рухався в межах своєї смуги руху та водій автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з його транспортним засобом, і підтверджують те, що водій автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого відбулося ДТП (а.с.3).
Викладена вище сукупність доказів підтверджується даними відеозаписів, записаних на технічних носіях інформації, з яких убачається, що 02 жовтня 2024 року приблизно о 17 годині 30 хвилин по автодорозі Мала Решетилівка – Велика Багачка +1 км від с. Мала Решетилівка на повороті відбулося зіткнення транспортних засобів «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , та «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_2 , у результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Після прибуття поліції на місце ДТП на запитання поліцейського, хто керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , відгукнувся ОСОБА_1 , надав документи на даний автомобіль, неодноразово вказував, що його посвідчення водія привезуть на місце події та в нього є документи на цей транспортний засіб. Поведінка ж ОСОБА_1 була характерною саме для водія транспортного засобу, на відміну від інших осіб, які з ним разом рухалися автомобілем. При цьому, сам ОСОБА_1 , повідомляючи поліцейському обставини ДТП, підтвердив керування ним транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП. Свідок ОСОБА_8 також на місці події підтверджував те, що водієм автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , був ОСОБА_1 . Спочатку ОСОБА_1 заперечував факт вживання ним алкогольних напоїв. Лише після повідомлення поліцією ОСОБА_1 про виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння та висування йому поліцейським неодноразових вимог щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він почав вказувати, що не був за кермом, що було формальним, оскільки на неодноразові прості й чіткі запитання поліцейського, хто був за кермом, ОСОБА_1 нічого не відповів та відійшов, потім зазначав, що «не знає» (в той час як у судах першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 підтвердив те, що перебував у салоні автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , тобто усвідомлював місце знаходження присутніх у ньому осіб). Лише після вказаних вище обставин свідок ОСОБА_8 зазначив іншу особу як водія, якої навіть не було на місці ДТП (у той же час, у своїх судових показаннях ОСОБА_1 , свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_3 вказували, що вони втрьох рухалися в салоні автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , і, виходячи зі змісту їх показань, всі троє були присутні на місці ДТП). Затим поліцейським у черговий раз було висунуто ОСОБА_1 вимогу щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з посиланням на положення п.2.5 ПДР України (яке стосується саме водіїв), на що ОСОБА_1 погодився та як водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням поліцією спеціального технічного засобу, результати якого склали 2, 36 проміле алкоголю в крові, з чим було ознайомлено його та повідомлено ОСОБА_1 про його перебування в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився із зазначеними вище результатами огляду, далі запитував, чи «була фіксація, що я був за кермом» (а.с.10).
Згоду з названими вище результатами огляду, отриманими за допомогою застосування технічного приладу на місці зупинки автомобіля, ОСОБА_1 підтвердив своїм підписом та власноручним записом і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння у відповідній графі (а.с.4).
Зафіксовані ж засобами об`єктивного контролю (відеозаписами) обставини також знаходять своє відображення в змісті роздруківки технічного засобу «Drager Alcotest 6810» та вказаного вище акту, відповідно до яких установлено перебування ОСОБА_1 , у тому числі під час керування автомобілем, у стані алкогольного сп`яніння з результатами - 2, 36 проміле алкоголю в крові (а.с.3-4). Тобто результати зазначеного вище огляду значно (більше ніж у 11 разів) перевищують гранично допустиму норму (0, 2 проміле алкоголю в крові).
Отже, наведені вище докази підтверджують зміст один одного й безперечно доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, та об`єктивних обставин не довіряти їм немає. Підстав для висновку про недопустимість, недостовірність чи неналежність цих доказів не встановлено.
Водночас показання ОСОБА_1 і його знайомих - свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (з яким, як повідомлено свідком ОСОБА_8 , ОСОБА_1 має давні приятельські відносини), щодо обставин ДТП, про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , а ним керував ОСОБА_3 , підлягають критичній оцінці, оскільки такі показання повністю спростовуються даними відеофіксації, яка є засобом об`єктивного контролю та містить безсумнівні обставини, схемою місця ДТП, показаннями потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 , які узгоджуються з даними відеозапису, а також первинними твердженнями та поведінкою самого ОСОБА_1 на місці події, який підтвердив факт виконання ним функцій водія та здійснював це відразу, без можливості узгодити версію з іншими особами, а також поведінкою ОСОБА_1 , який почав формально заперечувати факт керування транспортним засобом лише після повідомлення поліцією йому про виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння та висування йому поліцейським неодноразових вимог щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, натомість, на неодноразові запитання поліцейського, хто був за кермом, ОСОБА_1 нічого не відповів та відійшов, потім зазначав, що «не знає» (в той час як у судах першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 підтвердив те, що перебував у салоні автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , тобто усвідомлював місце знаходження присутніх у ньому осіб). Також у сукупності з наведеним вище підлягає врахуванню постійне висування ОСОБА_1 взаємосуперечливих, непослідовних і неправдивих версій події.
З огляду на викладені вище обставини, посилання апелянта на відшкодування ОСОБА_3 потерпілому шкоди, завданої внаслідок ДТП, розписку й показання в цей частині, не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, під час керування транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 .
Позбавлені підстав і доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежності на незаконності результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з посиланням на те, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння як військовослужбовця здійснений без дотримання вимог ст.266-1 КУпАП.
За ст.172-20 КУпАП відповідальність настає за:
розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (ч.1);
участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів (ч.2);
дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду (ч.3).
Водночас ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За ч.ч.1-4 ст.266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Аналогічні за змістом положення містяться в Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №32 від 12 січня 2024 року.
У той же час, ст.266 КУпАП визначено спеціальний порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння спеціального суб`єкта - водія транспортного засобу.
Відповідно до ч.ч.2-3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.  У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
До того ж, у відповідності до положень ст.235-1 КУпАП військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядає справи про вчинені водіями військових транспортних засобів - військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків правопорушення, передбачені частинами першою, четвертою і п`ятою статті 121, статтею 121-1, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1-126, статтею 132-1 цього Кодексу. Стаття 130 КУпАП до переліку вказаних статей і частин статей не належить.
За змістом ч.1 ст.15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Разом з цим, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не належить до військових адміністративних правопорушень, і воно вчинене ОСОБА_1 як учасником дорожнього руху (водієм) на дорогах загального користування, а тому огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння як водія транспортного засобу обгрунтовано проводився в спеціально передбаченому порядку, який міститься у вимогах ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, а також керуючись Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, якою не передбачено ні виклик, ні повідомлення Військової служби правопорядку. Відповідно й протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП правомірно складено уповноваженим поліцейським СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП у Полтавській області Осокіним Е.С., як це регламентовано п.1 ч.1 ст.255 КУпАП.
Учинені ОСОБА_1 протиправні дії чітко охоплюються диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП та підлягають кваліфікації саме за цією нормою закону як правопорушення на транспорті проти безпеки руху, вчинене водієм шляхом порушення правил, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Таким чином, із аналізу сукупності викладених вище доказів убачається те, що ОСОБА_1 у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Також ОСОБА_1 , керуючи цим автомобілем, під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого вчинив ДТП – зіткнення з належним ОСОБА_2 транспортним засобом «ВАЗ 21063», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого дані транспортні отримали механічні пошкодження. Порушення ОСОБА_1 вимог п.13.3 ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку із вчиненою ним ДТП (є її безпосередньою причиною). ОСОБА_1 мав можливість запобігти зіткненню шляхом виконання ним вимог п.13.3 ПДР України й перевіркою матеріалів провадження не встановлено наявності в нього об`єктивних перешкод для цього.
Тому доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, щодо відсутності належних і допустимих доказів його винуватості у вчиненні інкримінованих йому правопорушень позбавлені підстав.
Також, усупереч доводам апелянта, зміст викладених у протоколах фактичних обставин учинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень відповідає ч.1 ст.130, ст.124, п.п.2.9 «а», 13.3 ПДР України.
Ураховуючи наведене вище, висновки місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, є правильними.
Таким чином, доводи апеляційної скарги, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови й закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є водієм із водійським посвідченням серії НОМЕР_3 , що підтверджується даними довідки начальника ВП №3 Миргородського РВП ГУНП у Полтавській області (а.с.7).
Суд першої інстанції в межах строків, визначених у ст.38 КУпАП, правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.
Накладене на ОСОБА_1  стягнення відповідає ст.ст.23, 33, ч.1 ст.130 КУпАП, із урахуванням принципів співмірності, індивідуалізації за своїм видом і розміром законне, справедливе та сприяє меті адміністративного стягнення, тобто є необхідним і достатнім для виховання  ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Великобагачанського районного суду Полтавської області від 01 травня 2025 року щодо  ОСОБА_1 – без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду    О.М. Корсун