Справа № 554/15356/25 
Провадження № 2/545/1172/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" червня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :
головуючого судді Стрюк Л.І.,
з участю секретаря Новак Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фондуУкраїни в Полтавській області до ОСОБА_1 про відшкодування надмірно виплаченої пенсії ,
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення надміру виплаченої пенсії за період з 01.02.2025 по 31.07.2025 в розмірі 49640,33 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області та отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пенсію ОСОБА_1 призначено з 24.01.2023 на підставі заяви від 06.03.2023, до якої надано виписку з акта огляду МСЕК від 21.02.2023 №095604 серії 12ААГ про призначення другої групи інвалідності з 24.01.2023 по 28.02.2026.
ГУПФУ в Полтавській області за розпорядженням №163750022116 від 14.07.2025 гр. ОСОБА_1 була припинена виплата пенсії по інвалідності у зв`язку з невизнанням ОСОБА_1 особою з інвалідністю.
У зв`язку з надходженням витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України ЦО-18477 від 14.07.2025 про скасування другої групи інвалідності ЕПС ОСОБА_1 була приведена у відповідність з 01.02.2025, внаслідок чого виникла переплата пенсії в розмірі 49640,33 грн за період з 01.02.2025 по 31.07.2025.
У відзиві ОСОБА_1 вказала, що вважає позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки пенсія як засіб існування не підлягає поверненню, якщо одержувач діяв добросовісно, відсутня рахункова помилка та немає умислу в отриманні зайвих сум. Зазначала, що діяла добросовісно, не приховувала жодних обставин, що могли б вплинути на право отримання пенсії, так як не була належним чином повідомлена про будь які зміни у її статусі інвалідності. Чинність статусу інвалідності у спірний період згідно з довідкою МСЕК серії 12ААГ №095604, переогляд призначено на 15.02.2026.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.
Відповідач проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на відсутність недобросовісності своєї поведінки та наявність умислу на безпідставне отримання спірних виплат.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Полтавській області та отримувала пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №095604, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено групу інвалідності – друга по зору з 24.01.2023, інвалідність встановлена до 01.03.2026 (а.с. 87).
ОСОБА_1 видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 вид пенсії: 2 група, загальне захворюваання, термін дії до 28.02.2026 (а.с. 88).
Пенсію ОСОБА_1 призначено з 24.01.2023 на підставі заяви від 06.03.2023, до якої надано виписку з акта огляду МСЕК від 21.02.2023 №095604 серії 12ААГ про призначення другої групи інвалідності з 24.01.2023 по 28.02.2026.
Згідно з витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України, дата повторного оцінювання повсякденного функціонування особи – 24.12.2024.
ГУПФУ в Полтавській області за розпорядженням №163750022116 від 14.07.2025 ОСОБА_1 була припинена виплата пенсії по інвалідності у зв`язку з невизнанням ОСОБА_1 особою з інвалідністю.
Відповідно до повідомлення ГУПФУ в Полтавській області від 25.07.2025 та 220.08.2025, ОСОБА_1 повідомлено про наявність переплати у зв`язку з скасуванням групи інвалідності з 01.02.2025 та наявності переплати в сумі 49640,33 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійнестрахування» (надалі Закон №1058), особи, яким установлено інвалідність, маютьправо на пенсію по інвалідності, зокрема, залежно від групи інвалідності.
Статтею 34 Закону №1058 визначено, що пенсія по інвалідності призначається навесь строк встановлення інвалідності.Згідно зі ст. 35 Закону №1058, у разі якщо особа не з`явилася в органи медико_соціальної експертизи на повторний огляд у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, уякому вона мала з`явитися на повторний огляд.
Органи медико-соціальної експертизи зобов`язані повідомити територіальні органи Пенсійного фонду в порядку, встановленому законодавством, про результатиповторного огляду осіб, яким призначена пенсія по інвалідності, та про нез`явленняцих осіб на зазначений огляд
Відповідно до ст. 45 Закону №1058, пенсія призначається довічно або на період,протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.
Згідно зі ст. 1 ЗУПро загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ст. 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Згідно зі ст. 34 Закону пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності.
Строки виплати пенсії по інвалідності в разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності визначені ст. 35 Закону, зокрема, у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд здоровою, пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.
Органи медико-соціальної експертизи зобов`язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду в порядку, встановленому законодавством, про результати повторного огляду осіб, яким призначена пенсія по інвалідності, та про нез`явлення цих осіб на зазначений огляд (ч.3 ст. 35 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Отже, законодавець покладає обов`язок саме на органи медико-соціальної експертизи повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про результати повторного огляду осіб.
Згідно з ч. 1ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надмірувнаслідок зловживаньз бокупенсіонераабо подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відповідно дост. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, про що відповідач був повідомлений і мається його підпис у заяві про призначення пенсії. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсію, заподіяну шкоду.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженимПостановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 за № 6-4(далі - Порядок).
Відповідно до п. 3, 4 вказаного Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону УкраїниПро загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії. У разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону ,решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.
У разі припинення виплати пенсії відповідно до частини 1статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум, стягуються в судовому порядку.
За приписами ч. ч. 1, 4 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.
Аналіз зазначених норм чинного законодавства свідчить, що зайво сплачені суми пенсії можуть бути утримані позивачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.
Відповідно до ч.1ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Положеннямист.1215 ЦК України визначені випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Отже, закон встановлює два виключення із загального правила, щодо повернення майна набутого без достатньої правової підстави: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових коштів.
Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові по справі №711/1509/17 від 12.12.2018, від 31.10.2018 у справі 307/2100/16-ц та від 13.04.2020 у справі № 487/2596/17.
Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
За змістом статті 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором та/або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Відповідно, у разі вчинення дій, які не врегульовані нормами цивільного законодавства, перед судом може постати завдання оцінки таких дій.
З формулювання статті 11 ЦК України можна зробити висновок, що такі дії повинні відповідати загальним засадам цивільного законодавства України, які закріплені в статті 3 цього Кодексу.
Отже, принцип добросовісності передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації своїх прав та передбаченого договором та/або законом виконання своїх зобов`язань.
Введення в цивільне законодавство принципу добросовісності як одного з найбільш загальних і важливих принципів цивільного права є заходом, спрямованим на зміцнення моральних засад цивільно-правового регулювання. Саме з позиції моральності слід підходити до оцінки поведінки суб`єкта права як добросовісного або недобросовісного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до положень пунктів 14-6, 14-6.1 розділу XV Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у вказаний період не втратила право на нарахування пенсії по інвалідності, а позивачем не надано доказів на підтвердження обставин про те, що відповідач вчинив зловживання з метою безпідставного отримання пенсії.
За фактичними обставинами справи на спірний період припадала як дія воєнного стану в Україні.
Окрім цього, позивачем не надано доказів того, що відповідач належним чином була повідомлена про скасування їй статусу інвалідності 2 групи та обізнаності останньої про здійснення їй виплат за обставин скассування вищезазначеного виду пенсійного забезпечення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач не довів наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми надміру переплаченої пенсії в розмірі 49640,33 грн., а саме, що відповідач вчинив недобросовісні дії з метою отримання пенсії по інвалідності та свідомо не повідомляв управління недостовірні відомості для її отримання, що виключає можливість покладення на відповідача обов`язку з їх повернення.
Отже, враховуючи правові висновки Верховного Суду щодо застосування нормистатті 1212 ЦК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача нарахованої відповідно до пункту 14-6Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`та виплаченої пенсії у період з 01.02.2025 по 31.07.2025, оскільки недобросовісності в діях відповідача не вбачається.
Відповідно до ч. 3ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`саме на органи медико-соціальної експертизипокладено зобов`язання повідомлятитериторіальні органи Пенсійного фонду в порядку, встановленому законодавством, про результати повторного огляду осіб, яким призначена пенсія по інвалідності, та про нез`явлення цих осіб на зазначений огляд.
З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,17,81,89,141,259,263-265,354,355 ЦПК України,- 
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фондуУкраїни в Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії - відмовити.
Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя:	  	Л.  І.  Стрюк