Єдиний унікальний № 371/897/26
Номер провадження № 3/371/252/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2026 р.        м. Миронівка
Суддя Миронівського районного суду Київської області Кириленко М.О., вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Устимівка Васильківського району Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює військова частина НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , 
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2026 року близько 11-00 години, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат  ОСОБА_1 , під час виконання службових обов`язків на території пункту тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду, перебував на службі в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив діяння, за яке передбачено відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засіданні не з`явився, подав до суду заяву про визнання своєї вини, у зв`язку з скрутним матеріальним становищем просив розстрочити суму штрафу. 
Відповідно ст. 268 КУпАП справа розглянута за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, на предмет їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, суд вважає вину  ОСОБА_1  доведеною поза розумним сумнівом, та приходить до висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, враховуючи наступне.
Диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, або в умовах особливого періоду.
Особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (ст. 1 Закону України «Про оборону України»).
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжено Указом Президента України, востаннє 06.02.2024 №3564-IX, що, згідно зі ст. 64 Конституції України, передбачає можливість встановлення певних обмежень прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.
З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Встановлено, що  ОСОБА_1  перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .
Вина  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підтверджується дослідженими доказами:
- протоколом КИБ №58 про військове адміністративне правопорушення від 12.05.2026, складеним уповноваженою особою, який містить дані щодо обставин вчиненого правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення підписаний  ОСОБА_1  без зауважень чи застережень, в графі пояснень зазначив, що вину визнає, просить обмежитись мінімальним стягненням;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 12.05.2026 №97, згідно якого,  ОСОБА_1  перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду становить 0,85 промілі.
Таким чином, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_1  міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за ознаками: виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків в нетверезому стані (в стані алкогольного сп`яніння), вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст. 23 КУпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь завданої шкоди, його суспільну небезпечність, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено, та вважає за необхідне застосувати відносно  ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП є справедливим та буде достатнім і необхідним для виховання особи.
На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у визначеному законом розмірі.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Розглянувши подану заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.
Враховуючи особу правопорушника, майнове становище ОСОБА_1 щодо якого відсутні відомості про його дохід, а також розмір штрафу, який призначається судом як адміністративне стягнення, та якій в свою чергу є достатньо великим в порівнянні встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, у зв`язку з чим приходить до висновку, що сплата штрафу в розмірі 17 000, 00 грн одним платежем становитиме для ОСОБА_1 надмірний тягар, тому суд на підставі ч. 2 ст. 301 КУпАП, приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови суду в частині сплати штрафу підлягає до задоволення та вважає за можливе розстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити штраф із розстрочкою виплати рівними частинами строком на п`ять місяців.
Згідно ст. 303 КУпАП уразі відстрочки виконання постанови відповідно до КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 40-1, ч. 3 ст. 172-20, ст.ст. 283-284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  визнати винуватим за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
ОСОБА_1  зобов`язаний сплатити вказаний штраф у передбачений ч. 1 ст. 307 КУпАП п`ятнадцятиденний термін з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення і повідомити про це суд шляхом представлення документа про його сплату.
У разі несплати штрафу у зазначений строк в добровільному порядку, його стягнення проводиться примусово і з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ч. 2 ст. 308 КУпАП.
Штраф підлягає сплаті за реквізитами: рахунок отримувача: UA628999980313080106000010748; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код отримувача: 37955989; Отримувач коштів: ГУК у Київській обл./Миронівська міс./21081100; код класифікації доходів бюджету 21081100. 
Заяву ОСОБА_1  про розстрочку суми штрафу - задовольнити.
Розстрочити  ОСОБА_1  сплату суми штрафу у розмірі 17 000, 00 гривень, строком на 5 (п`ять) місяців з сплатою штрафу щомісячно, протягом п`яти місяців рівними частинами по 3 400, 00 (три тисячі чотириста гривень) гривень, починаючи з дня набрання постанови законної сили.
Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.
Постанова в частині розстрочення суми штрафу оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665, 60 (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) гривень.
Судовий збір перераховувати на номер рахунку (IBAN) UA 908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувач Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Миронівський районний суд Київської області.

Суддя         М.О.  Кириленко