Справа № 751/9837/25
Провадження № 2/750/1093/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді - Рахманкулової І.П.,
секретаря - Левченка К.С.,
за участі представника позивачів Прудь О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною відмову щодо внесення змін до актового запису та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження,

в с т а н о в и в :

у листопаді 2025 року позивачі через свого представника - адвоката Прудь О.В. з використанням системи «Електронний суд» звернулися до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Василя Тарновського, 15, м. Чернігів) про визнання протиправною відмову щодо внесення змін до актового запису про народження їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження.
Обґрунтовано позов тим, що рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27 грудня 2024 року у справі №751/10621/24 в порядку окремого провадження задоволено заяву  ОСОБА_2 , встановлено факт перебування у родинних відносинах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що громадянин України ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_3 . 
ОСОБА_1 , тобто мати покійного ОСОБА_3  звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції із заявою про внесення відомостей до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: відомостей про батька її сина шляхом виключення запису про ОСОБА_4 та зазначення батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підставою для звернення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із заявою про внесення змін до актового запису їх сина - ОСОБА_3 є необхідність отримання виправленого свідоцтва про народження їх загиблого сина, з подальшим отриманням біологічним батьком ОСОБА_3 посвідчення загиблого Захисника чи Захисниці України. Листом від 09.06.2025 №1811/1286-24-25-33.23/33.23 Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції відмовив ОСОБА_1 у задоволенні її заяви посилаючись на те, що надане рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.12.2025 у справі №751/10621/24 не передбачає внесення відповідних змін до Державного реєстру актів цивільного стану, а являється таким, що підтверджує або спростовує певний юридичний факт, встановлений в суді.
Таким чином, позивачі просять визнати протиправною відмову від 09.06.2025 №1811/1286-24-25-33.23/33.23 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо внесення змін до актового запису від 14.03.2008 №01 та зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №01 від 14.03.2008 про народження ОСОБА_3 , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, а саме: виключити з графи «батько» відомості про ОСОБА_4 та включити у вказану графу відомості про ОСОБА_2 .
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2025 року справу за вказаним позовом передано до Деснянського районного суду м. Чернігова за територіальною юрисдикцією (підсудністю). 
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 
В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивачів у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі.
Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції 28.03.2008, його батьками є: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 39). 
Сповіщенням сім`ї № 88 від 09.10.2023 ОСОБА_1 було повідомлено про загибель сина ОСОБА_3 (а.с. 44).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 01.11.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 40).
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 грудня 2024 року у справі №751/10624/24 заяву ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин задоволено. Встановлено факт перебування в родинних відносинах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме, що громадянин України ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_3 . Заінтересованими особами у цій справі були Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради та ОСОБА_1 (а.с. 46-49).
У рішенні суду зазначено, що метою встановлення даного факту є встановлення для ОСОБА_2 юридично значущого факту, тобто родинних відносин, для подальшого отримання соціальних гарантій, а саме статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця та можливого отримання інших соціальних виплат.
Відповідно до висновку генотипоскопічного експертного дослідження № 1797-МГ від 06.08.2024 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» встановлено, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вірогідність того, що громадянин ОСОБА_2 дійсно є біологічним батьком дитини - загиблого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і це є не наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999% (а.с.66-72)
Вказаний висновок експертного дослідження був одним із доказів при розгляді справи №751/10624/24.
Рішенням Департаменту соціальної політики № 07-07/633 від 15 липня 2025 року ОСОБА_2 відмовлено в наданні статусу члена загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці у зв`язку з тим, що у свідоцтві про народження батьком ОСОБА_3 записаний ОСОБА_4 (а.с. 41, 42).
З листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.06.2025 за №1811/1286-24-25-33.23/33.23, надісланого у відповідь на звернення ОСОБА_1 зазначено, що в архіві відділу знаходиться актовий запис про народження №01 (поновлений), складений 14.03.2008 року на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст.133 Сімейного кодексу України (якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини). Відповідно до відомостей вказаного актового запису батьком дитини зазначений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Відомості про батька зазначені згідно з актовим записом про шлюб №615, складеним Відділом 16.03.1993 на ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Вказаний шлюб розірвано 31.08.2004, про що Відділом складений актовий запис №788. (а.с.50)
Даним листом заявниці відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження сина щодо виключення відомостей про батька ОСОБА_4 та внесення відомостей про батька ОСОБА_2 з посиланням на ту обставину, що такі дії можуть бути проведені на підставі судового рішення, так відомості про батька дитини записані на підставі ст.133 СК України.
Позивачі у даній справі доводять, що відмова Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.06.2025 за №1811/1286-24-25-33.23/33.23 у внесенні змін до актового запису про народження їх сина є протиправною, оскільки вперше для реєстрації народження ОСОБА_1 звернулася до Відділу ДРАЦС 14.03.2008 року, тобто вже після того, як її шлюб з ОСОБА_4 було розірвано 31.08.2004 року та після його смерті, так як ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , а тому відповідач протиправно провів реєстрацію народження  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ст.133 СК України, і з урахуванням наведених обставин, повинен був провести запис про народження сина згідно ст.135 СК України.
При цьому, позивачі посилаються на те, що ОСОБА_4 задовго до зачаття дитини перебував у місцях позбавлення волі, а також на те, що в історії пологів №3462, що складена Чернігівським міським пологовим будинком, батьком народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 сина вказаний ОСОБА_2 , а тому ОСОБА_4 не був біологічним батьком сина та не міг бути у 2008 році записаний ним на підставі ст. 133 СК України (а.с.55-56, 86, 87)
Відповідно до ч.1 ст.20 глави 1 розділу 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5, якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу (смерті, розірвання шлюбу) або визнання його недійсним, державна реєстрація народження дитини проводиться у такому самому порядку, як і державна реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають між собою у шлюбі, за винятком випадків, передбачених абзацами другим, п`ятим та сьомим цього пункту.
Відповідно до абз.2 п.2.8 розділу 2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, якщо в актовому записі про народження дитини батьком указаний чоловік заявниці або інша особа (за винятком випадків, передбачених статтею 135 Сімейного кодексу України), то в унесенні змін стосовно визнання батьківства має бути відмовлено до вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька.
Згідно п.2.13.1 розділу 2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Державна реєстрація народження дитини та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміни імені, смерті проводиться шляхом складання актових записів цивільного стану. Саме на підставі таких записів, у разі потреби, орган державної реєстрації актів цивільного стану формує та повторно видає свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.
Механізм поновлення актового запису цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793
Відповідно до статті 23 Закону поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом ДРАЦС у разі його відсутності, що підтверджується документально.
Відсутність актового запису цивільного стану підтверджується повним витягом з Реєстру про відсутність актового запису цивільного стану.
Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження підтверджується, що актовий запис про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вперше вчинений 14 березня 2008 року, а також те, що ОСОБА_3 був народжений ОСОБА_1 у період перебування матері дитини у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (а.с.89-107)
Таким чином, доводи позивачів про те, що відомості про батька дитини мали бути записані відповідно до ст.135 СК України є необґрунтованими, адже статтею 133 СК України прямо передбачено, що якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Разом з тим, статтею 129 СК України передбачено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.
Такого позову до суду позивач ОСОБА_2 не подавав, оскільки, як пояснила представник позивачів, ОСОБА_4 вже був мертвий на час складення актового запису про народження сина позивачів. 
Представник позивачів у судовому засіданні також пояснила, що позивачі намагалися розшукати ОСОБА_4 , щоб врегулювати питання про реєстрацію народження дитини, проте місце його перебування не було встановлено, а згодом виявилося, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , а тому позивачі прийняли рішення зареєструвати народження дитини та вважали, що після смерті ОСОБА_4 його вже не буде записано батьком в актовому записі про народження дитини.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 на час народження сина перебувала у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_4 , а тому доводи позивачів про застосування ст.135 СК України при реєстрації народження ОСОБА_3 є безпідставними, так як факт перебування матері дитини у зареєстрованому шлюбі перевіряється саме на час народження дитини, а не на час вчинення актового запису.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд не знайшов підстав для визнання протиправною відмови Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як така відмова є достатньо обґрунтованою.
Згідно ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Статтею 122 СК України визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.
Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.
Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком.
Відповідно до ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.
У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.
Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.
Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини.
Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу.
До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.
Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається.
Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.
Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство.
Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.
На час складення актового запису про народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , але вперше актовий запис про його народження був вчинений ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_4 , з яким ОСОБА_1 на час народження дитини перебувала у зареєстрованому шлюбі, помер, а тому оспорити своє батьківство він не міг.
Згідно вимог ст.ст.76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Згідно ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Наявними у справі доказами, зокрема, висновком експерта №1797-МГ за результатами молекулярно-генетичного дослідження доведено факт біологічного батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно загиблого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Частиною 3 статті 5 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Оскільки біологічне батьківство ОСОБА_2 щодо загиблого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого громадянкою ОСОБА_1 , доведено належними та допустимими доказами, проте батьком дитини при реєстрації актового запису про народження зазначений ОСОБА_4 , з яким мати дитини на час її народження перебувала у зареєстрованому шлюбі, а тому позивачі бажають, щоб у актовому записі про народження ОСОБА_3 , який на час розгляду справи є загиблим, був зазначений батьком позивач ОСОБА_2 , який в свою чергу бажає реалізувати права та отримати статус члена сім`ї загиблого військовослужбовця.
Суд зауважує, що право на встановлення істини щодо свого походження є невід`ємною складовою права на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованого статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Встановлення істинного біологічного зв`язку між батьком та дитиною, навіть після смерті останньої, є актом відновлення соціальної та юридичної справедливості. Факт реєстрації шлюбу матері з іншою особою на момент народження дитини є правовою презумпцією, яка в даному випадку повністю спростована беззаперечними доказами - висновком судово-генетичної експертизи.
Оскільки судом встановлено, що записаний батьком ОСОБА_3 громадянин України ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , не має біологічного споріднення із загиблим військовослужбовцем ОСОБА_4 , а позивач ОСОБА_2 , навпаки, є його батьком на підставі кровного споріднення, наявний запис не відповідає об`єктивній дійсності. Усунення цієї розбіжності шляхом виключення відомостей про батька та внесення даних про біологічного батька є необхідним кроком для приведення офіційного статусу сторін у відповідність до реальних сімейних зв`язків.
Зміна актового запису є способом легітимізації кровного зв`язку, який існував фактично, але не був закріплений юридично за життя військовослужбовця.
Загибель військовослужбовця під час захисту Батьківщини покладає на державу обов`язок не лише забезпечити соціальний захист його родини, а й гарантувати належне визнання його справжнього родоводу. Прагнення позивача бути офіційно визнаним батьком свого загиблого сина не суперечить моральним засадам суспільства, а реалізація ним права на отримання пільг та соціальних гарантій є законним наслідком підтвердження статусу члена сім`ї загиблого Захисника України.
За таких обставин, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову шляхом зобов`язання Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №01 від 14.03.2008 про народження ОСОБА_3 , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, виключивши з актового запису відомості про батька дитини - ОСОБА_4 та зазначити в графі «батько» - « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Чернігів, громадянин України.
При цьому, відомості щодо дитини в актовому записі про народження слід залишити без змін, враховуючи, що ОСОБА_3 є померлим, що підтверджується актовим записом про смерть №3065, вчиненим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 01.11.2023.
Також, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_3 на час своєї смерті був повнолітнім, за життя не ініціював внесення змін свого прізвища, імені чи по батькові, хоча мав таке право по досягненні 16 років відповідно до статті 295 ЦК України та статті 149 СК України.
За таких обставин, відомості в актовому записі про народження щодо ОСОБА_3 слід залишити без змін. 
Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 289, 354 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Василя Тарновського, 15, м. Чернігів, ЄДРПОУ 04014235) про визнання протиправною відмову щодо внесення змін до актового запису та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження - задовольнити частково.
Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису №01 від 14.03.2008 про народження ОСОБА_3 , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, виключивши з актового запису відомості про батька дитини - ОСОБА_4 та зазначити в графі «батько» - « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Чернігів, громадянин України». Відомості в актовому записі щодо ОСОБА_3 залишити без змін. 
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 05.05.2026.

Суддя