ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року	м. Львів	Справа № 909/1135/25	

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Бонк Т.Б.,
Суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Західніенерготехнології" №26/1 від 29.12.2025 (вх. суду від 30.12.2025 № 01-05/3883/25)
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2025 (повне рішення складено 08.12.2025, суддя Стефанів Т.В.)
у справі № 909/1135/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор Газотранспортної системи України", м. Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Західніенерготехнології", м. Івано-Франківськ
про: стягнення 118 879,20 грн,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог позовної заяви та рішення суду першої інстанції:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор Газотранспортної системи України" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західніенерготехнології" про стягнення штрафних санкцій у сумі 118 879 грн 20 коп. за договором про закупівлю послуг.
В обґрунтування позову, позивач вказав, що відповідач допустив прострочення виконання робіт згідно графіку, у зв`язку із чим позивач на підставі п. 11.2. договору нарахував пеню в розмірі 0,1 % від вартості несвоєчасно виконаних робіт та штраф за порушення строку виконання робіт більше ніж на 30 календарних днів в розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2025 позов задоволено. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Західніенерготехнології» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» штрафні санкції у сумі 118 879 грн 20 коп., з яких: пеня – 45 883 грн 20 коп., штраф – 72 996 грн. та 3 028 грн судового збору.
Суд першої інстанції, враховуючи те, що Акт про завершення робіт підписано сторонами лише 20.12.2024, в той час як граничний термін виконання робіт був встановлений до 25.10.2024, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених до стягнення штрафних санкцій, розрахунок яких здійснений у відповідності до п. 11.2.1. договору. Також суд вказав, що відповідач не надав належних доказів наявності виняткових обставин, які б свідчили про очевидну неспівмірність розміру неустойки та необхідність застосування права суду на її зменшення згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:
Не погодившись з рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Західніенерготехнології" подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2025 у справі № 909/1135/25 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував те, що договором визначено, що до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені та штрафу виключно від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, а не від ціни договору. Скаржник зауважує, що станом на 25.10.2025, незважаючи на перешкоди та затримки у виконанні робіт зі сторони позивача, відповідачем було виконано близько 80% від загального обсягу робіт.
Скаржник вказує, що довготривале листування та відповідно тривале (поза межами усіх розумних строків) погодження еквівалента обладнання (реклоузера) призвело до затримки не з вини відповідача своєчасного виконання визначеного договором обсягу робіт.
Крім цього, апелянт стверджує, що судом першої інстанції залишено поза увагою те, що позивачем не зазначено, не конкретизовано та жодним чином не підтверджено який саме обсяг робіт є несвоєчасно виконаний.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор Газотранспортної системи України» подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Західніенерготехнології» та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2025 залишити без змін.
На думку позивача, враховуючи те, що Акт про завершення робіт підписано лише 20.12.2024, усі роботи вважаються виконаними несвоєчасно, оскільки постачання обладнання та пусконалагоджувальні роботи (завершальний етап) є частиною загального обсягу робіт, прострочення кінцевого строку призводить до того, що вся вартість робіт вважається «вартістю несвоєчасно виконаних робіт».
Позивач також зауважує, що відповідач майже через три місяці з дня укладення договору звернувся до нього з повідомленням про те, що підрядником буде встановлений еквівалент, а саме реклоузер акуумний 15 кВ (ehvpp 156302) з шафою керування. На думку позивача, зазначене в подальшому ускладнило своєчасне виконання робіт за договором саме з вини відповідача.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2025 справу № 909/1135/25 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Західніенерготехнології" №26/1 від 29.12.2025 (вх. суду від 30.12.2025 № 01-05/3883/25) на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2025 у справі № 909/1135/25; постановлено здійснити розгляд справи № 909/1135/25 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою апеляційного суду від 28.01.2026 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Західніенерготехнології" у задоволенні клопотання про розгляд справи № 909/1135/25 у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).
Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:
За результатами проведення процедури публічної закупівлі, 29.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор ГТС України" як замовником та ТОВ "Західніенерготехнології" як підрядником укладено договір від № 4600009200 (далі — Договір).
Згідно умов Договору підрядник за завданням замовника зобов`язується на свій ризик надати послуги: будівництво трубопроводів, лінії зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (ремонт зовнішніх ліній електропередач та обладнання електропостачання установки катодного захисту "Дубовий Кут" магістрального газопроводу "Уренгой-Помари-Ужгород") відповідно до вимог чинних нормативно-правових актів і технічної документації (які з урахуванням частини 1 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (зі змінами та доповненнями) є послугами, а відповідно до норм Цивільного кодексу України є роботами, далі іменуються -Роботи), а замовник — прийняти та оплатити такі Роботи (п. 1.1.).
Склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені Технічними, якісними та кількісними характеристиками (Додаток № 1). Договірною ціною (Додаток № 2) та Графіком виконання робіт (Додаток № 3), які є невід`ємною частиною Договору (п. 1.2.).
Загальна вартість виконуваних робіт за цим Договором, що є ціною Договору згідно із Договірною ціною (Додаток №2) становить: 1 042 800,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 173 800,00 грн (п. 3.1.).
Оплата за цим Договором проводиться в такому порядку:
Замовник протягом 30 (тридцяти) календарних днів, але не раніше ніж через 20 (двадцять) календарних днів з моменту прийняття Робіт, що підтверджується актами приймання виконаних робіт та довідками про вартість виконаних робіт, перераховує на розрахунковий рахунок підрядника суму вартості прийнятих Робіт.
При складанні актів приймання виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт використовуються форми документів КБ-2в та КБ-3 (п. 3.3.).
Підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 210 календарних днів з дати укладення цього договору з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником Графіку виконання роби (Додаток №3), що додається до цього Договору та є невід`ємною його частиною (п. 4.1.).
Датою закінчення виконаних підрядником Робіт вважається дата підписання сторонами Акту про завершення виконання робіт. Виконання Робіт може бути закінчено підрядником достроково за умови письмової згоди замовника (п. 4.4.).
Передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін (п. 5.1).
Акти приймання виконаних робіт та довідку про вартість виконаних робіт готує підрядник і надає його замовнику не пізніше останнього робочого дня звітного періоду.
При прийманні виконаних робіт замовник може витребувати сертифікати/паспорти на застосовані матеріали, документи, що підтверджують, вартість матеріалів, розрахунки та інші витрат та іншу документацію, визначену чинним законодавством (п. 5.2.).
Роботи вважаються прийнятими замовником в повному обсязі шляхом підписання замовником та підрядником Акту про завершення виконання Робіт та за умови наявності підписаних всіх актів приймання виконаних робіт за цим договором (п. 6.18).
Замовник приймає повністю виконані (завершені) роботи в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Невиконання, неналежне виконання, часткове виконання робіт підрядником, вважається невиконанням Робіт в цілому. В цьому випадку замовник має право вимагати повернення грошових коштів, якщо вони були сплачені за роботи, та вимагати відшкодування в повному обсязі понесених збитків (п. 6.19.).
Згідно п. 7.1. замовник зобов`язаний допустити підрядника на об`єкт для проведення робіт з дотриманням вимог внутрішніх документів щодо охорони праці та допуску працівників сторонніх організацій та відвідувачів для виконання робіт (завдань) на об`єктах ТОВ "Оператор ГТС України" (п.7.1.1.).
Згідно п. 7.3. підрядник зобов`язаний виконати якісно та у встановлені графіком виконання робіт (Додаток №3) строки роботи відповідно до технічних, якісних та кількісних характеристик (Додаток №1), ДБН та іншої нормативної документації (п. 7.3.1.).
Протягом 5 (п`яти) робочих днів після підписання цього Договору надати замовнику заяву за встановленою формою та необхідний перелік документів для отримання допуску персоналу підрядника відповідно до вимог внутрішніх документів щодо охорони праці та допуску працівників сторонніх організацій та відвідувачів для виконання робіт (завдань) на об`єктах ТОВ "Оператор ГТС України" (п. 7.3.3.).
У випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (п. 11.1.).
У випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт (Додаток №3), до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1 % від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання Робіт більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт (п. 11.2.1.).
Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє 240 календарних днів. В частині гарантійних зобов`язань Договір діє до закінчення гарантійного строку, а в частині розрахунків — до їх повного виконання (п. 13.1.).
Додаток № 1 до Договору – технічні, якісні та кількісні характеристики, Додаток № 2 — договірна ціна, Додаток № 3 – графік виконання робі (п. 16.16.).
На підтвердження виконання робіт сторони підписали такі акти:
- Акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в №1 від 09.12.2024 за грудень на суму 451 155,14 грн;
- Акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт, від 09.12.2024 на суму 591 644,86 (додаток до Акту №1);
- Акт про завершення робіт від 20.12.2024.
Листом від 24.06.2024 позивач вимагав негайно розпочати виконання робіт, а також надати пооб`єктний помісячний план графік.
У листі-повідомленні від 26.06.2025 №2/1 відповідач надав та просив погодити календарний графік виконання робіт, який позивач погодив листом від 12.07.2024.
27.06.2024 підрядник звернувся до замовника з листом № 3 (вх. № ТОВВХ-24-15644 від 27.06.2024) з повідомленням про те, що ним буде встановлений еквівалент, а саме реклоузер вакуумний 15 кВ (ehvpp 156302) з шафою керування.
26.07.2024 замовник листом № ТОВВИХ-24-11445 погодив заміну реклоузера OSM15-16-800-310 з шафою керування на реклоузер вакуумний 15 кВ (ehvpp 156302) з шафою керування.
Після отримання від підрядника листа №1 від 29.07.2024 з проєктом додаткової угоди, замовник листом № ТОВВИХ-24-12090 від 07.08.2024 запропонував ТОВ «Західніенерготехнології» надати документи, які підтверджують вартість обладнання та для оцінки технічних характеристик запропонованого підрядником обладнання -документи, які засвідчують гарантовані підприємством-виробником основні параметри і характеристики (технічні властивості) виробів, тощо (лист № ТОВВИХ-24-12403 від 13.08.2024).
15.08.2024 підрядник повідомив замовника, що для надання документів, які вимагає замовник необхідно деякий час, а тому відповідь буде надана замовнику після отримання таких документів від виробників.
23.08.2024 відповідачу було скеровано лист від ТОІ «Енекст» щодо інформації про технічні характеристики реклоузера.
02.09.2024 підрядник надіслав на адресу лист № 1 від 02.09.2024 з додаванням копії рахунку № 3733 щодо вартості обладнання та лист № 1 від 23.09.2024 щодо опису технічних характеристик реклоузера вакуумний 15 кВ (ehvpp 156302) з шафою керування.
08.10.2024 на адресу замовника підрядник надіслав лист-повідомлення № 1 від 27.09.2024 з долученням копії паспорта реклоузера вакуумного зовнішньої установки e.hv.pp- 15-800-2.
30.10.2024 підрядник надіслав замовнику лист, у якому повідомив, що усі монтажні роботи, в тому числі щодо встановлення обладнання згідно договору завершені та просив погодити проведення працівниками ТОВ "Західніенерготехнології" пусконалагоджувальних робіт.
13.11.2024 відбулась технічна нарада, на якій сторони погодили встановлення еквіваленту реклоузера OSM15-16-800-310 з шафою управління, а саме реклоузера вакуумного зовнішньої установки e.hv.pp-15-800-2 (копія протоколу наявна у матеріалах справи).
За результатом встановлення реклоузера вакуумного зовнішньої установки e.hv.pp-15-800-2 сторони підписали акт вартості устаткування від 09.12.2024, згаданий вище.
Позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом про стягнення 45 883,20 грн пені та 72 996,00 грн штрафу за період з 26.10.2024 по 08.12.2024 на підставі п. 11.1, п. 11.2.1 Договору.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким:
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 ЦК України).
Судами у цій справі встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор ГТС України" як замовником та ТОВ "Західніенерготехнології" як підрядником укладено договір, за умовами якого підрядник за завданням замовника зобов`язується на свій ризик надати послуги: будівництво трубопроводів, лінії зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (ремонт зовнішніх ліній електропередач та обладнання електропостачання установки катодного захисту "Дубовий Кут" магістрального газопроводу "Уренгой-Помари-Ужгород").
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судами у цій справі встановлено, що сторони в п. 4.1. Договору визначили строк виконання підрядником робіт 210 календарних днів з дати укладення цього договору з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником Графіку виконання робіт, тобто до 25.10.2024.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.
Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з умовами договору, у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт (Додаток №3), до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1 % від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання Робіт більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт (п. 11.2.1.).
Як слідує з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач виконав свої зобов`язання із порушенням строків, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 09.12.2024 на суму 451 155,14 грн та актом вартості устаткування від 09.12.2024 на суму 591 644,86 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо виконання відповідачем зобов`язань за договором з порушенням строку, визначеного договором.
При цьому, відповідач вказаного не заперечує, а зазначає лише про те, що розмір штрафних санкцій слід обраховувати від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, а не від «загальної вартості усіх робіт» за Договором.
Відповідно до п. 6.18 Договору всі роботи за цим Договором вважаються прийнятими Замовником в повному обсязі шляхом підписання Замовником та Підрядником Акту про завершення виконання Робіт та за умови наявності всіх підписаних сторонами актів приймання виконаних робіт за цим Договором. 
Згідно з п. 6.19 Договору невиконання, неналежне виконання, часткове виконання робіт вважається невиконанням Робіт в цілому. 
Враховуючи означені пункти Договору, беручи до уваги те, що постачання обладнання та пусконалагоджувальні роботи (завершальний етап) є частиною загального обсягу робіт, прострочення кінцевого строку призводить до того, що вся вартість робіт вважається «вартістю несвоєчасно виконаних робіт» згідно з положеннями пункту 11.2.1 Договору.
Таким чином, апеляційний суд критично оцінює доводи скаржника щодо неправильного обрахунку штрафних санкцій судом першої інстанції.
В той же час, як вбачається з рішення у цій справі, суд попередньої інстанції дійшов висновку, що відповідач звернувся щодо заміни обладнання (основної частини робіт) лише 27.06.2024, що значно ускладнило своєчасне виконання робіт та ініціатива затримки (зміна обладнання та пізнє подання документів) належала відповідачу, ним же не доведено, що замовник свідомо створював необґрунтовані перешкоди.
Апеляційний суд зазначає, що поза увагою місцевого господарського суду залишилось те, що у пункті 1.2. Договору сторони узгодили, що склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені Технічними, якісними та кількісними характеристиками (Додаток № 1), Договірною ціною (Додаток № 2) та Графіком виконання робіт (Додаток № 3), які є невід`ємною частиною Договору (п. 1.2.).
Так, відповідно до п. 6 Додатку 1 до Договору у таблиці 2 визначено вимоги до основного обладнання, що має бути встановлене підрядником під час виконання робіт, а саме: «Реклоузер OSM15-16-800-310 з шафою управління або еквівалент» (том 1, а.с. 26).
Тобто, ще при укладенні договору сторони погодили можливість встановлення еквіваленту реклоузера OSM15-16-800-310 з шафою управління та в таблиці зазначили необхідні технічні характеристики та параметри вакуумного вимикача.
Як було зазначено вище, підрядник звернувся до замовника з листом від 27.06.2024 з повідомленням про те, що ним буде встановлений еквівалент, а саме реклоузер вакуумний 15 кВ (ehvpp 156302) з шафою керування. У цьому листі підрядник ствердив про те, що технічні характеристики та параметри лічильника є ідентичними та відповідають вимогам, визначеним у Додатку № 1 до Договору та долучив до листа копію сертифіката відповідності (том 2,а.с. 11-12).
Листом від 13.08.2025 позивач просив відповідача надати документи, які підтверджують вартість обладнання та документи, які засвідчують гарантовані підприємством-виробником основні параметри і характеристики (технічні властивості) виробів тощо.
Водночас апеляційний суд зауважує, що в укладеному, за результатами публічних торгів, Договорі чи Додатках до нього відсутні додаткові умови щодо надання тієї чи іншої документації в разі встановлення підрядником еквіваленту основного обладнання, зокрема реклоузера OSM15-16-800-310 з шафою управління.
Апеляційний суд критично оцінює посилання суду попередньої інстанції на пункт 5.2. Договору, позаяк відповідно до укладеного пункту замовник має право витребувати сертифікати/паспорти, документи, що підтверджують вартість матеріалів та іншу документацію саме при прийманні виконаних робіт.
В той же час, 15.08.2024 підрядник повідомив замовника, що для надання документів, які вимагає останній необхідно час, тому відповідь буде надана після отримання запитуваних відповідачем документів від виробників обладнання.
За встановлених судами обставин у цій справі, 23.08.2024 відповідачу було скеровано лист від ТОІ «Енекст» (виробника) щодо інформації про технічні характеристики реклоузера та 02.09.2024 відповідач надіслав позивачу лист з додаванням копії рахунку № 3733 щодо вартості обладнання.
Таким чином, враховуючи те, що встановлення еквіваленту реклоузера було обумовлено сторонами під час укладення Договору, зважаючи на те, що відповідач в короткий проміжок часу (через 2 дні після звернення) повідомив позивача про необхідність звернення до виробників та після отримання інформації від виробника надіслав позивачу лист з додаванням копії рахунку щодо вартості обладнання, апеляційний суд зазначає про необґрунтованість висновків суду першої інстанції стосовно того, що замовник свідомо створював перешкоди для своєчасного виконання робіт.
Суд апеляційної інстанції бере до уваги висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, на які звернув увагу Верховний Суд у постанові від 17.03.2026 у справі № 921/187/25.
Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.
Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен із учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість заподіяння своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріплювати можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.
З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.
Наприклад, такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549- 552 Цивільного кодексу України. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити. Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.10.2024 у справі № 911/952/22, яка наразі є останньою правовою позицією щодо застосування статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України, викладала також висновки про те, що в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки не може бути подібних правовідносин, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить із конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій. Посилаючись на висновки Верховного Суду щодо підстав для зменшення розміру пені, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що із цих висновків не можна виокремити умови їх застосування окремо від специфічних обставин таких справ і застосувати у цій справі.
З огляду на сталу судову практику у вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки суди, зокрема, беруть до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання, співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені (такі правові висновки Верховного Суду викладені в постановах від 22.05.2019 у справі № 910/11733/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18).
У цій справі, апеляційний суд враховує, що відповідачем виконано зобов`язання в повному обсязі, у матеріалах справи відсутні зауваження позивача щодо робіт, виконаних відповідачем. Заразом, матеріали справи не містять та позивач не надав належних, допустимих доказів на підтвердження того, що порушення відповідачем строків виконання робіт призвело до безповоротних негативних наслідків для позивача.
При цьому, колегія суддів враховує також те, що згідно умовами договору строк виконання підрядником робіт був встановлений до 25.10.2024 та хоч і акт про приймання виконаних робіт підписаний 09.12.2024, відповідач 30.10.2024 здійснював випробувальні та пусконалагоджувальні роботи (які є завершальним етапом), що підтверджується наявним у справі листом повідомленням від 30.10.2024.
В контексті висновків Верховного Суду, колегія суддів бере до уваги також те, що відповідач в першій ж заяві по суті справи визнав те, що ним пропущено строки виконання зобов`язань за договором, просив суд зменшити заявлені до стягнення штрафні санкції.
Верховний Суд у постанові від 17.03.2026 у справі № 921/187/25 вказав, що чинники, якими обґрунтовані конкретні умови про неустойку: обставини (їх сукупність), що є підставою для застосування неустойки за порушення зобов`язань, її розмір; і обставини (їх сукупність), що є підставою зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер. А тому і розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90 %, 70 % чи 50 % тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, тобто у межах судового розсуду.
На підставі викладеного, виходячи із засад справедливості, добросовісності, пропорційності, беручи до уваги інтереси обох сторін, ступінь виконання зобов`язань відповідачем, враховуючи відсутність підстав вважати, що порушення зобов`язання відповідачем потягло за собою значні збитки для позивача; колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій та таке підлягає частковому задоволенню, а саме слід зменшити заявлений до стягнення штраф на 30% - до 51 097,2 грн.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез?ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Західніенерготехнології" підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2025 частковому скасуванню. 

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
Водночас суд звертає увагу скаржника, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення не є наслідком необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а є виключно застосуванням судом свого права на таке зменшення, передбаченого законодавством. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 19.12.2024 у справі № 922/1248/24, від 03.04.2018 у справі № 902/339/16, від 10.03.2021 у справі № 904/5702/19, від 14.06.2022 у справі № 905/2135/19, від 29.04.2025 у справі № 911/3065/23.
Тобто, при розподілі судового збору в такому випадку враховується, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі статті 233 ГК та частини третьої статті 551 ЦК України покладається на відповідача повністю, оскільки, таке зменшення не є наслідком необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а є виключно застосування судом свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.
У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про зменшення розміру штрафу. При цьому, таке зменшення розміру не було наслідком необґрунтованості позовних вимог, а стало результатом застосування судом своїх дискреційних повноважень, передбачених положеннями частини третьої статті 551 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західніенерготехнології" №26/1 від 29.12.2025 (вх. суду від 30.12.2025 № 01-05/3883/25) – задоволити частково.
2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2025 у справі № 909/1135/25 – скасувати в частині присудженого до стягнення штрафу в розмірі 21 898,8 грн. Абзац другий резолютивної частини рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2025 викласти в такій редакції:
«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Західніенерготехнології» (76014, м. Івано-Франківськ, вул. Левинського І., буд. 1, ЄДРПОУ 40688207) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44, ЄДРПОУ 42795490) штрафні санкції у сумі 96 980 грн 40 коп., з яких: пеня – 45 883 (сорок п`ять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн 20 коп., штраф – 51 097 грн 20 коп. (п`ятдесят одну тисячу дев`яносто сім) грн 20 коп. та 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн судового збору».
3. Місцевому господарському суду видати наказ.
4. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції – покласти на скаржника.
5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
6. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець