Справа № 129/335/26 
Провадження по справі № 1-кп/129/484/2026 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" червня 2026 р. Гайсинський районний суд Вінницької області 
в складі головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Гайсині кримінальне провадження № 42025022120000134 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , останнє місце проживання до відбування покарання: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 14.04.2011 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 06.10.2011 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст. 186, ст.71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 07.04.2015 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст. 186, ч.1 ст.187, ч.2 ст.187, ст.70, ст.71 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі; 13.08.2024 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.121 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, умовно-достроково звільненого ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.03.2025 на не відбутий строк покарання 7 років, 4 місяці, 22 дні,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336-2 КК України, 
Встановив:
ОСОБА_4 , будучи засудженим 13.08.2024 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.121 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі та відбуваючи покарання в ДУ «Коломийська ВК(№41)», після особистої зустрічі із заступником командира 1 мінометної батареї з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , достовірно знаючи порядок умовно-дострокового звільнення, умови укладення контракту та порядком проходження військової служби, 15.12.2024 подав заяву начальнику ДУ «Коломийська ВК(№41)» з проханням розглянути питання щодо застосування до нього умовно-дострокового звільнення, передбаченого ст.81-1 КК України, у зв`язку із його добровільним бажанням проходити військову службу за контрактом.
В подальшому ОСОБА_4 , відповідаючи вимогам проходження військової служби за контрактом, визначеним ст. 21-5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пройшов медичний огляд, за результатами якого визнаний військово-лікарською комісією придатним до військової служби за контрактом, що підтверджується довідкою № 22\10\312 від 04.02.2025 та пройшов професійно психологічний відбір, що підтверджується карткою професійного відбору кандидата, розуміючи порядок умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом та його обов`язок невідкладно після умовно-дострокового звільнення прибути для укладення контракту. Наполягаючи на власному бажанні проходити військову службу за контрактом, 04.02.2025 ОСОБА_4 подав заяву начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 з проханням оформити на нього особову справу для призову на військову службу за контрактом та бажанням укласти контракт до кінця особливого періоду.
Відповідно до картки професійного відбору ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 був відібраний кандидатом на військову службу на посаду стрільця спеціалізованого стрілецького батальйону з військово-обліковою спеціальністю - 100915А, з висновком про направлення до військової частини для проходження військової служби за контрактом.
21.03.2025 начальник ДУ «Коломийська ВК(№41)» звернувся до Коломийського міськрайонного суду з поданням про застосування ст. 81-1 КК України до засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що останній виявив особисте бажання проходити військову службу за контрактом.
На підставі подання адміністрації ДУ «Коломийська ВК(№41)» 27.03.2025 у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участі ОСОБА_4 в Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області відбувся розгляд подання начальника ДУ «Коломийська ВК(№41)» про застосування ст. 81-1 КК України до засудженого ОСОБА_4 .
У відкритому судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 зазначив, що має бажання проходити військову службу за контрактом, особисто та добровільно подав відповідну заяву начальнику ДУ «Коломийська ВК(№41)» та просив суд звільнити його від відбування покарання у вигляді позбавлення волі умовно-достроково для проходження ним військової служби за контрактом.
За таких обставин, 27.03.2025 Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області щодо засудженого ОСОБА_4 було винесено ухвалу про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі із ДУ «Коломийська ВК(№41)» .
Після чого, 07.04.2025 ОСОБА_4 був звільнений із ДУ «Коломийська ВК(№41)» та переданий представникам військової частина НОМЕР_1 для супроводу до місця розташування спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 та підписання контракту та проходження подальшої військової служби за контрактом.
Через значну відстань до місця розташування підрозділу супроводжуючі військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_4 зупинилися на ночівлю в готелі «Тіроль», що в АДРЕСА_2 .
Проте, діючи всупереч вимогам ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст.1, 21-5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_4 маючи умисел на ухилення від прийняття на військову службу за контрактом, усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків, будучи особою, яку під час проведення мобілізації та дії воєнного стану звільнено умовно-достроково від відбування покарання для проходження військової служби, вранці 08.04.2025, скориставшись тим, що супроводжуючі військовослужбовці сплять і за його діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи раніше виниклий кримінально-протиправний умисел самовільно залишив готельний номер, в готелі «Тіроль», що в м.Гайсин по вул. Центральній буд. 161, де відпочивав та втік у невідомому напрямку. Після чого доїхав до м.Мукачево та займався особистими справами до виявлення представниками правоохоронного органу проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його із військовою службою.
Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ст.336-2 КК України як ухилення від прийняття на військову службу за контрактом особою, яку під час проведення мобілізації та дії воєнного стану звільнено умовно-достроково від відбування покарання для проходження військової служби.
З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченого, які заявили про спрощений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час досудового розслідування, фактичні обставини обвинувачення і пояснив, що дійсно вчинив вказане вище правопорушення за обставин, які встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, пояснив, що показання давав і дає добровільно.
У своїх показаннях, серед іншого, обвинувачений пояснив, що щиро кається, жалкує, що так вчинив. Додав, що все ж таки бажає служити у ЗСУ, намагатиметься це зробити після засудження шляхом підписання нового контракту. 
Обираючи покарання, суд виходить з меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, що виразилося у повному визнанні вини, наданні правдивих показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, критичній оцінці власної поведінки та висловленому жалю з приводу вчиненого.
Обставиною, яка відповідно до п.1 ч.1 ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за умисні злочини та вчинив новий умисний тяжкий злочин за наявності незнятої та непогашеної судимості.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, конкретні обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, звільнений умовно-достроково від відбування покарання виключно для проходження військової служби за контрактом, однак фактично ухилився від виконання взятих на себе зобов`язань та залишив місце супроводу одразу після звільнення з установи виконання покарань, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції від суспільства шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі.
Разом із тим, незважаючи на наявність рецидиву злочинів, суд враховує повне визнання вини, щире каяття обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та відсутність будь-яких тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, тому вважає за можливе призначити покарання ближче до мінімальної межі санкції ст.336-2 КК України.
За таких обставин суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ст.336-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.08.2024, з урахуванням ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.03.2025 про умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк 7 років 4 місяці 22 дні для проходження військової служби за контрактом, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність рецидиву злочинів, а також щире каяття та повне визнання вини, суд вважає за необхідне частково приєднати невідбуту частину покарання та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід слід залишити той же, оскільки існує ризик повторної втечі з метою ухилення від виконання вироку суду. 
Процесуальні витрати у справі відсутні. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 374 Кримінального процесуального кодексу України, 
Присудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.336-2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.08.2024, з урахуванням ухвали Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.03.2025 про умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк 7 років 4 місяці 22 дні для проходження військової служби за контрактом, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили. 
Зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з моменту затримання 31.12.2025 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. 
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду, крім обставин, визнаних ОСОБА_4 , відповідно до ч.3 ст.349 КПК України. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: