Суддя ОСОБА_1 

Справа № 644/2638/23 
Провадження № 1-кп/644/257/26 
06.05.2026

ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 травня 2026 року 

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі: 
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 
прокурора - ОСОБА_3 
потерпілого- ОСОБА_4 
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 
обвинуваченого - ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова кримінальне провадженняза обвинувальним актом, внесеним до ЄРДР 06.11.2022 року за №12022221100001190 від за обвинуваченням
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с.Петриків, Тернопільського району, Тернопільської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця за призовом, який проходить військову службу на посаді водія 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого:
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, яке підтримує потерпілий ОСОБА_7 визнане судом доведеним
5 листопада 2022 року військовослужбовець Збройних сил України- старший солдат водій 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 перебував за місцем тимчасової дислокації військової частини - на території Приватного підприємства сільськогосподарської виробничої фірми «АГРО» за адресою с.Кутьківка Дворічанської ОТГ Куп`янського району Харківської області, де здійснював охорону належного військовій частині майна, яке було розміщено на території тракторної бригади вказаного підприємства.
5 листопада 2022 року близько 21.00 години військовослужбовець ЗСУ ОСОБА_6 знаходився в приміщенні для охорони ППСПФ «АГРО» разом з місцевим мешканцем ОСОБА_7 , який мешкає в АДРЕСА_2 , з яким познайомився в цей день напередодні , та спілкувалися.
В ході спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відбувся конфлікт через особисті неприязні стосунки, внаслідок чого у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_7 . 
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та бажаючи настання саме таких наслідків, знаходячись в кімнаті для охорони ППСПФ «АГРО», ОСОБА_6 застосував  закріплену за ним вогнепальну зброю моделі АКС-74У кал. 5,45 мм, заводський номер НОМЕР_2 та здійснив 29 пострілів в потерпілого ОСОБА_7 , спричинивши йому 29 вогнепальних кульових поранень голови, шиї, тулуба, кінцівок. Внаслідок численних вогнепальних кульових поранень, несумісних із життям, ОСОБА_7 помер на місці. 
Позиція захисту щодо пред`явлених обвинувачень
Обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.115 КК України не визнав і не оспорюючи факт спричинення ним потерпілому ОСОБА_7 смерті в цей день, в цьому місці та вказаним предметом, вказує, що діяв в межах необхідної оборони, що виключає кримінальну відповідальність.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні 06.11.2024 року пояснив, що з потерпілим ОСОБА_7 познайомився 05.11.2022 року приблизно в 13.00-14.00 год. на території ППСПФ «АГРО»за адресою с.Кутьківка Дворічанської ОТГ Куп`янського району Харківської області, де він, як військовослужбовець Збройних сил України- старший солдат водій 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , здійснював охорону належного військовій частині майна, яке було розміщено на території тракторної бригади вказаного підприємства. Саме підприємство продовжувало працювати і в цей день разом з ним на території заходився сторож підприємства ОСОБА_8 , до якого й приїхав його знайомий ОСОБА_7 - місцевий житель с.Кутьківка. ОСОБА_8 запросив Груднину в сторожове приміщення, а коли туди зайшов ОСОБА_11 , то вони розпивали спиртні напої, які запропонували і йому. Він відмовився, але за стіл сів, вони обідали, спілкувалися на різні теми, в тому числі і про ситуацію в країні та на тему війни. ОСОБА_7 висловлювався про Україну не як патріот, висловлював незадоволення приходом українських військ, висловлювався негативно в бік виходців з західних областей України, говорив, що якби була росія, то в них все було добре та таке інше. Однак конфлікту під час спілкування не відбулося, всі висловили свою думку та мирно розійшлися. ОСОБА_8 з Грудниною близько 18.00 поїхали додому в село. Причому ОСОБА_8 попросив його до ранку почергувати одного, на що він погодився. Груднині він дав конфет, та ліхтарик, що свідчить про відсутність між ними будь-якого конфлікту.
Після цього він виконував свої службові обов`язки, обходив територію, переконався, що все було спокійно, повідомлень по рації не надходило і пішов в сторожове приміщення погрітися, підсушитися, повечеряти та випити чаю, так як погода була сира та прохолодна.
Десь о 21-00-22.00 годині хтось постукав у вікно і російською сказав «відкрий, свої». Він подумав, що прийшов хтось із працівників підприємства, взяв в руки автомат і пішов відкривати двері. Як тільки він відкрив двері, то раптово і несподівано для нього невідома особа в капюшоні штовхнула його в область грудей та почала виривати автомат з рук, почалася боротьба. В цей момент він вже бачив перед собою тільки ворога, який нападає з метою заволодіти його зброєю, вбити його і заволодіти військовим майном. Він відштовхнув нападника, після цього нападник кинувся на нього з предметом, схожим на ніж та заніс руку для удару в область шиї. Вважаючи дії нападника загрозою для свого життя він з переляку відразу застосував зброю, після цього відразу побіг до дверей, щоб закрити їх, так як чув якийсь шум, бачив світло від фар та чув крики «мочи, укропа». Швидко закрив двері та став в двірному пройомі, який виходить з кімнати в коридор, щоб вести прицільний вогонь. Нападники почали ламати двері, кричати у вікно , погрожувати. Він сказав, що застосує гранату, після цього нападники перестали стукати у двері та вікно, а через деякий час шум стих. Він вийшов на вулицю, там нікого не було, після цього він повідомив про напад своєму начальнику. 
Вважає, що ОСОБА_7 пішов на співпрацю з окупантом будучи в окупації, спеціально приїхав на об`єкт, де було військове майно, втирався йому в довіру, випитував відомості щодо військового об`єкту та скориставшись тим, що він залишився один на чергуванні організував напад на нього.
В подальшому обвинувачений давав показання про те, що вхідні двері в сторожове приміщення були відкриті і нападник вільно пройшов до кімнати охорони. Кімната охорони не містила замків і він закрив її з внутрішньої сторони стільцем.
В судовому засіданні 05.03.2026 року після зміни обвинувачення прокурором. Обвинувачений ОСОБА_6 фактично підтвердив показання, які він давав раніше і зазначив, що нападник потрапив в сторожове приміщення обманом, попросивши його відкрити двері, а після того, як він відкрив вхідні двері думаючи, що прийшов хтось з працівників фірми, напав на нього, хотів позбавити життя, наносив прицільні удари в шию ножом лезом близько 20 см, щоб заволодіти військовим майном.
В подальшому обвинувачений зазначає, що ОСОБА_13 безцеремонно ввірвався в сторожове приміщення, вибив вхідні двері і вдарив його в область грудей, виривав автомат, погрожував вбивством та розправою. Він був з іншими нападниками, які вибили вікно, погрожували йому вбивством.
ОСОБА_6 пояснив, що сприймав замах потерпілого як реальний, зважаючи на ряд обставин, а саме: те, що кордон з росією був в 2 км і були відомості про можливий захід ворожих дрг; лінія бойового зіткнення була поряд; місцеві жителі були в окупації і були вороже налаштовані до них, українських військовослужбовців; напередодні один його побратим погиб, а інший був поранений зв`язку з зрадницькими діями місцевої жительки; на чергуванні він був один; нападник в темну пору доби здійснив насильницькі дії відносно нього з застосуванням ножа; нападник був не один;
Оцінка доказів, наданих сторонами обвинувачення та стороною захисту
Не дивлячись на не визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення при тих фактичних обставинах, які підтримуються прокурором і потерпілим ОСОБА_4 , винуватість обвинуваченого при тих фактичних обставинах, які підтримується потерпілим в межах, встановлених судом, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, а саме:
-показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що ОСОБА_7 є його рідним братом. Вони разом вдвох проживали в с.Кутьківка Куп`янського району Харківської області, родин не мають. Після початку повномасштабного вторгнення росії в Україну опинилися в окупації. Після деокупації СБУ проводила фільтраційні засоби, які пройшов також і його брат. ДО 2020 року він декілька років працював в росії, як і багато інших громадян України, але в 2020 році повернувся в село. Був патріотично налаштований, були наміри служити в ЗСУ. Брат був врівноважений, спокійний.
05.11.2022 року брат поїхав на велосипеді до свого товариша ОСОБА_8 в тракторну бригаду сільгосппідприємства «АГРО», де той працював охоронником. Був одітий в сіро-синю спортивну кофту, чорні штани, кросівки, куртку. При собі мав рюкзак, в якому були всі документи, крім паспорту. Були обстріли і люди тримали все в одному місці і при собі. Додому брат повернувся ввечері, було в же темно, без куртки і з ліхтариком, який як він сказав, йому дав військовий. Він був в стані алкогольного сп`яніння і приїхав додому за добавкою. Десь через 15 хвилин, взявши що треба він поїхав, але куди він поїхав не сказав. Світла в селі не було взагалі, зв`язок на його подвір`ї не брав і тому, коли брат не повернувся він йому не телефонував. 
06.11.2022 року до нього додому приїхав керівник СП «АГРО» Підлужний і повідомив, що брата вбито. Поліцейські попросили документи брата, він їх вдома не знайшов і з поліцейськими поїхав на місце події- територію тракторної бригади СП «АГРО», де з поліцейськими зайшов в кімнату охорони в сторожовому приміщенні і на полу побачив тіло вбитого брата. Його ліва рука була неприродньо вивернута і в ній знаходився ніж з довгим лезом, хоча брат був правша. Він припустив, що документи брата можуть бути в рюкзаку, який лежав на ліжку. Обстановка не була порушена. В рюкзакі були всі документи, крім паспорту. Слідчі приїхали десь о 15.00 годині і опитали його. Тіло брата повернули десь через три місяці в м.Харкові після проведення експертизи.
- показаннями потерпілої ОСОБА_15 , яка є двоюрідною сестрою ОСОБА_4 і характеризувала його з позитивної сторони, як врівноваженого і не агресивного.
-показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що станом на 05.11.2022 року працював сторожем в ПП «АГРО». ОСОБА_7 його товариш. З ОСОБА_6 познайомився 02.11.2022 року при пересмінці і знає, що він як військовослужбовець чергував на охороні військового майна, що знаходилось на території тракторної бригади, де він був сторожем.
05.11.2022 року десь о 15.00 годині на територію тракторної бригади ПП «АГРО» приїхав ОСОБА_7 до нього в гості. Вони пішли в кімнату сторожів і втрьох- він, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 розпили півлітру водки, спілкувалися на різні теми, все було спокійно, десь о 17.00 годині розійшлися. Потім вдвох з ОСОБА_7 поїхали додому на велосипедах, розмови про те, що ОСОБА_4 буде повертатися з ним не було. Він залишився вдома, а ОСОБА_7 повернувся і був вбитий. Але про це він дізнався наступного дня.
- свідок ОСОБА_20 , який також працював охоронником на ПП «АГРО» , пояснив, що знаходився на чергуванні 05.11.2022 року з 07 ранку до 07.00 ранку 06.11.2022 року на іншому об`єкті-току, приблизно за 500 метрів від тракторної бригади, де в цей день чергував ОСОБА_8 . Про те, що приїзжав ОСОБА_7 він не знав, про події дізнався наступного дня. Вночі чув 3 черги з автоматичної зброї, зробив обхід своєї території та зайшов до себе в сторожку. Через деякий час вийшов та пішов до складу тракторної бригади, але там були військові і не пустили його. В подальшому він дізнався, що було вбито ОСОБА_7 . Характеризує ОСОБА_7 з позитивної сторони, як хорошого, не агресивного чоловіка, який не зловживав спиртним. Знає, що ОСОБА_11 чергував з боку військових на території тракторної бригади, де охороняв військову техніку.
-свідок ОСОБА_22 , управляючий ПП СВ «АГРО», пояснив, що на території їх підприємства була розміщена військова техніка, яку охороняли військовослужбовці. Їх підприємство також продовжувало працювати і охоронці охороняли техніку підприємства. Сторожовою кімнатою та сторожовим приміщенням користувалися разом. 06.11.2022 року десь о 08 год30 хв. до нього приїхав охоронець ОСОБА_23 , який повідомив про подію. Приїхавши на територію тракторної бригади він в сторожовому приміщенні побачив вбитого ОСОБА_7 , якого впізнав, який лежав на животі і в витягнутій лівій руці в нього був кухонний ніж з білою рукояткою.
-свідок ОСОБА_24 , командир військової частини НОМЕР_1 пояснив, що з жовтня 2022 року військовослужбовці вказаної військової частини виконували завдання в Дворічанському районі Харківської області. Командир роти прийняв рішення розмістити їх військову техніку на території СГ «АГРО» та військовослужбовці несли службу по охороні військового майна, цивільні також мали доступ на цю територію, так як підприємство працювало і мало своїх охоронників. Коли по рації повідомили про подію, то на місце події прибув через час разом з ОСОБА_25 , який до штабу привіз автомат ОСОБА_6 .. ОСОБА_11 був подавлений і про події повідомив йому, що з загиблим познайомився напередодні, так як він приїздив до свого знайомого сторожа, де останні в кампанії також і ОСОБА_6 випивали та спілкувалися. Після чого вони поїхали додому, а ОСОБА_6 залишився на чергуванні по охороні військового майна та боєприпасів. Коли ОСОБА_6 десь після 21-00 годині перебував всередині сторожового приміщення приїхав ОСОБА_7 , ОСОБА_6 його впустив. ОСОБА_7 привіз з собою ще спиртне і запропонував випити, але ОСОБА_6 відмовив, так як не п`є за станом здоров`я. Таким чином в приміщенні сторожки перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які сиділи за столом, вечеряли, при чому ОСОБА_7 самостійно вживав спиртні напої. В ході спілкування у них виник словесний конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_7 схватив зі столу ніж та напав на ОСОБА_6 . Той відштовхнув останнього, схопив автомат, що лежав на дивані і вистрелив в ОСОБА_7 . На місці події він поставив два військовослужбовця охороняти до приїзду працівників поліції. Після приїзду працівників поліції був проведений огляд місця події, а він також привіз для огляду автомат, який був вилучений у ОСОБА_6 і який привіз у штаб головний сержант ОСОБА_25 . На протоколі огляду речей стоїть його підпис.
-свідок ОСОБА_25 , головний сержант 1 роти військової частини НОМЕР_1 , начальник служби інформаційного забезпечення пояснив, що на території ПП СГ «АГРО» в АДРЕСА_3 стояла військова техніка та була зброя, яку подобово охороняли військовослужбовці, в тому числі і був призначений ОСОБА_6 . Також в ПП СГ «АГРО» була своя охорона, кімната для сторожів була спільна. По радіостанції вночі з 05 на 06.11.2022 року від ОСОБА_6 надійшов сигнал, що на нього здійснено напад. Вони разом з молодшим сержантом ОСОБА_26 та солдатом ОСОБА_27 виїхали на місце. ОСОБА_6 стояв на вулиці, був із зброєю, яку забрав ОСОБА_26 та роззброїв і передав йому. ОСОБА_6 повідомив, що потерпілий, з яким він напередодні познайомився приїхав ввечері, він його впустив, вони сиділи разом в приміщенні охорони , вечеряли. Після чого потерпілий напав на ОСОБА_6 з ножем і він застосував зброю і вбив нападника. ОСОБА_6 не був у стані алкогольного сп`яніння, не скаржився на тілесні ушкодження і на ньому не було тілесних ушкоджень. До затримання він переодягнувся, речі були передані йому, він поклав його в ангарі, особисто закрив, а потім видав одяг поліції. Потім поїхали у штаб, зброю також передали у штаб, викликали ВСП, поліцію.
-протоколом огляду місця події з фототаблицею - сторожового приміщення ПП СГ «АГРО» від 06.11.2022 року, розпочатого о 14-20 год, з якого вбачається, що вхід у сторожове приміщення здійснюється через вхідні двері, які на момент огляду не закриті на замковий пристрій. З коридора з лівого боку від вхідних дверей розташовані двері в приміщення сторожової кімнати. Сторожова кімната також має дві вхідні двері. З лівого боку при вході розташовані два столи та три стільці. На столі три столових прибори з залишками їжі, ємкостей з алкогольними напоями не виявлено. Ліворуч біля дверей на підлозі виявлено 7 предметів, схожих на гільзи від патронів калібру 5,45 мм, 1 - праворуч біля входу, 3 - поруч з піччю, 3 гільзи на печі, яка розташована при вході, ще 1 предмет, схожий на гільзу- праворуч, 5 - на підлозі біля стільця, біля дивану 3 предмета- схожих на гільзи, на дивані - 2 предмета, схожі на набої. Також предмети , схожі на гільзи були виявлені під ліжком, біля ліжка, а предмети, схожі на набої біля ліжка, під тілом вбитого, загалом виявлено на вилучено На середині кімнати ногами до вхідних дверей на животі виявлений труп чоловіка, одягнутий у сірий спортивний костюм з тілесними ушкодженнями- рваними та не рваними отворами, під тілом сліди бурого кольору. Ліва рука зігнута і в ній міститься предмет, схожий на ніж, лезо та ручка якого не містить плям бурого кольору. На ліжку виявлено рюкзак, в якому виявлено та вилучено свідоцтво про народження ОСОБА_7 , його військовий квиток, мобільний телефон «Самсунг». В ході огляду було також вилученого ніж, гільзи, набої, недопалки, змиви речовини бурого кольору, відбитки папілярних візерунків ( т1 а.с.107-127)
-протоколом огляду місця події від 06.11.2022 року- автомата АКС-744 та магазину до нього ( т.1а.с.138)
-постановою слідчого від 06.11.2022 року про визнання речовими доказами по справі автомат «АКС-74У» № НОМЕР_2 1986 р.в., гільзи 29 штук, 2 набої калібру 5.45 мм, ніж кухонний, фрагменти схожі на деформовані кулі набоїв 5.45 мм 14 штук, мобільний телефон « Самсунг» недопалки сигарет, змиви речовини бурого кольору, відбитки папілярного візерунку ( т.1 а.с.142-143).
-протоколом огляду предметів від 29.11.2022 року- військової форми та черевиків ОСОБА_6 ( т.1а.с.167-168), визнаних речовими доказами постановою слідчого від 29.11.2022 року ( т.1а.с.169-170).
-безпосередньо дослідженими в судовому засіданні речовими доказами, а саме автомата «АКС-74У» № НОМЕР_2 1986 р.в., гільзи 29 штук, 2 набої калібру 5.45 мм, ножа кухонного, фрагменти схожі на деформовані кулі набоїв 5.45 мм 14 штук, недопалки сигарет, змиви речовини бурого кольору, відбитки папілярного візерунку, військової форми та черевиків;
-протоколом огляду місця події-трупа ОСОБА_7 від 08.11.2022 року з участю спеціаліста ОСОБА_28 , який направляється в ХОБСМЕ для проведення експертизи ( т.2 а.с.54-55).
-висновками судово-імунологічних експертиз №14/19-Дм/23 від 21.01.2023 року та №14/17-Дм/23 від 21.01.2023 року , №14/1370-С/22 від 28.11.2022 року відповідно до яких кров потерпілого ОСОБА_7 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В. На язичку лівого армійського черевика та на військовій куртці підозрюваного ОСОБА_6 знайдена кров людини, походження якої від потерпілого ОСОБА_7 не виключається ( т.1а.с.176-182, 198-199).
- висновками судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_7 №10-12/3155-С/22 від 18.02.2023 року , №13/1370-С/22 від 13.01.2023 року, №16/2679-С/3155-С/22 від 15.11.2022 року , відповідно до яких при експертизі трупа було виявлено 29 вогнепальних кульових поранень голови, шиї, тулуба та кінцівок. Серед них є наскрізні, сліпі та дотичні. Також є поранення з перерваними рановими каналами. Цим пораненням відповідають пошкодження одягу. Вхідні поранення розташовані на різних ділянках тіла, шиї та на різних їх поверхнях, а ранові канали мають різні напрямки відносно тіла трупа. За ступенем тяжкості вказані чисельні вогнепальні поранення, як утворені за єдиним механізмом, за критерієм небезпеки для життя мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження. Взаємне розташування та характер частини вхідних вогнепальних ран вказують на те, що постріли, якими вони спричинені, могли бути здійснені короткою чергою з автоматичної зброї. Діаметр виявлених куль вказують, що скоріше за все це були кулі калібру 5.45 мм і вогнепальні поранення трупа здійснені подібними до знайдених на місці події. Взаємне розташування нападника та потерпілого під час пострілів змінювалось в тому числі і внаслідок можливої зміни положення тіла потерпілого. Слідів пострілів з близької дистанції пострілів на трупі та одязі не виявлено. Вищевказані вогнепальні поранення спричинені в короткий проміжок часу (хвилини), здатність до самостійних дій була дуже обмеженою та нетривалою, а поранення шиї з розтрощенням двох хребців мало викликати негайну смерть. Причиною смерті ОСОБА_7 стали численні вогнепальні кульові поранення несумісні з життям. Смерть ОСОБА_7 настала орієнтовно за 1-2 тижні до часу проведення експертизи трупу ( почата 14.11.2022 року). В крові трупа виявлений етиловий спирт в кількості 3,86 відсотка, що стосовно живої людини може свідчити про перебування на час смерті в стані тяжкого отруєння алкоголем. Також були встановлені пошкодження внутрішніх органів. Кров ОСОБА_7 належить до групи О з ізогемаглютинінами нти-А і анти-В ( т.1 а.с.183-192, 193-194,195)
-висновком судово-криміналістичної експертизи №17-13/217-МКС/3155-С/22 від 14.12.2022 року відповідно до якого на клапті шкіри є вхідні та вихідні вогнепальні рани (т.1а.с.200-201)
-висновками судово-криміналістичних експертиз №17-13/216-МКС/3155-С/22 від 15.11.2022 року, №17-13/215-МКС/3155-С/22 від 15.11.2022 року, №17-13/214-МКС/3155-С/22 від 15.11.2022 року підтверджується той факт, що на клаптях шкіри від трупа ОСОБА_7 не виявлено в місцях контакту з зонами ушкоджень включень міді, нікелю, заліза, свинцю, накладок, характерних для зброярського мастила, порошинок і великих часток металів, вуглецевмісних речовин, що входять до складу кіптяви пострілу, , будь-яких сторонніх включень- не виявлено ( т.1 а.с.202-206).
-висновком судово-цитологічної експертизи №15-12/683-С/2022/2023 від 17.01.2023 року підтверджується той факт, що на рукоятці вилученого в ході огляду місця події- сторожки, ножа виявлені сліди крові, належність якої від ОСОБА_7 не виключається. На клинку цього ножа сліди крові не виявлені ( т.1 а.с.207-210)
-висновками судово-цитологічних експертиз №15-12/684-С/2022/2023 від 20.01.2023 року та №15-12/673-С/2023 від 10.01.2023 року, відповідно до яких сліди крові людини, які були виявлені на полу сторожки при огляді місця події 06.11.2022 року та на кулі, вилученої з місця події при огляді 06.11.2022 року можуть належать потерпілому ОСОБА_7 , так як походять від будь-якої людини з груповою належністю крові О (1) з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ( т.1а.с.211-218)
-допитаний в ході судового розгляду судово-медичний експерт ХОБСМЕ ОСОБА_29 підтвердив свої висновки, викладені вище. Роз`яснив, що тіло надходить до експертної установи в пакеті з супровідним документом на труп. Труп опускається в підвал, де чекає черги проведення експертизи. Труп лежить на столі в одежі і тому вона описується в експертному дослідженні. Смерть ОСОБА_7 настала десь з ІНФОРМАЦІЯ_2.
-висновком судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-22/15643-БЛ від 26.04.2023 року , з якої вбачається, що представлений на експертизу автомат марки «АКС-74У» з номером НОМЕР_2 , 1986 року випуску відноситься до бойової нарізної вогнепальної зброї- бойових автоматів системи Калашникова моделі «АКС-74У» калібру 5,45 мм, він виготовлений промисловим способом та придатний до стрільби бойовими патронами 5.45 на 39 АК. 29 представлених гільз були відстріляні з представленого бойового автомата, 8 куль та 2 оболонки кулі були вистріляні з представленого автомата, одна куля, ймовірно була відстріляна з вказаного автомата. Інші непридатні для ідентифікації. (т.2 а.с.4-18).
-висновком судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-23/8956-БЛ від 05.10.2023 року , з якої вбачається, що з наданих на дослідження 9 предметів, вилучених з трупу ОСОБА_7 6 предметів є складовими елементами патронів- оболонковими кулями патронів, 2 предмета є складовими елементами патронів- деформованими кулями патронів, 1 предмет є фрагментом оболонки кулі патрону. Вони є складовими елементами ( оболонки та елементи оболонки) проміжних бойових патронів калібру 5.45 мм на 39 АК, що призначені для стрільби зі зброї системи Калашникова, а також іншої вогнепальної нарізної зброї відповідного калібру. 6 оболонкових куль патронів та 2 деформовані кулі патронів, вилучені з тіла ОСОБА_7 були вистріляні з наданого автомата «АКС-74У2» № НОМЕР_2 . 1 деформована оболонка кулі патрона була, ймовірно, вистріляна з наданого автомата «АКС-74У2» № НОМЕР_2 . ( т.2 а.с.173-178)
- копією військового квитка серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 з записом про закріплення за ним зброї- АКС-74У № НОМЕР_4 ( т2 а.с.33-37), довідкою з військової частини НОМЕР_1 та витягом з наказу від 26.02.2022 року. З яких встановлено, що ОСОБА_6 дійсно з 26.02.2022 року по 05.11.2022 року проходив військову службу в даній військовій частині на посаді старшого солдата ( т.2 а.с.30, т.3 а.с.15)
-копією наказу від 10.10.2022 року №35/1 та додатком № 1 до цього наказу, виданого генеральним директором ПП СВФ «АГРО» про дозвіл на розміщення військового майна згідно з переліком на території виробничого підрозділу за адресою с.Кутьківка Куп`янського району Харківської області, відповідальний, зокрема, ОСОБА_6 ( т.3 а.с.16-17)
Суд вважає вказані докази належними та допустимими.
Щодо доводів сторони захисту щодо недопустимості протоколу огляду місця події з фототаблицею - сторожового приміщення ПП СГ «АГРО» від 06.11.2022 року у зв`язку з відсутністю ухвали слідчого судді чи дозволу від власників чи користувачів приміщення на проведення такого огляду суд зазначає наступне…
Місце виявлення трупа завжди вважається місцем події незалежно від того, де настала смерть певної людини. Огляд місця події (житла) як невідкладна слідча дія може мати місце як на підставі судового рішення, так і за добровільною згодою особи, яка ним володіє. 
За наявності згоди особи, яка володіє приміщенням, закон не вимагає звернення до слідчого судді за відповідним дозволом (ч. 1 ст. 233 КПК). При цьому положення ст. 223 КПК не мають на меті вирішення питань власності. Вони захищають особу від необґрунтованого втручання у сферу її приватності, на яке вона вправі розраховувати у своєму житлі або іншому володінні. Термін «особа, яка володіє» в ч. 1 ст. 233 КПК охоплює більш широке коло осіб, ніж титульний власник або особа, володіння якої ґрунтується на певних договірних чи інших законних підставах. Законодавцем крім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє. 
Оскільки закон не визначає спеціальних засобів доказування добровільності згоди на проникнення до житла або іншого володіння особи, то наявність чи відсутність згоди, а також її добровільність чи вимушеність мають бути встановлені виходячи із сукупності обставин, за яких відбувалося проникнення до житла чи іншого володіння особи, і ці обставини можуть доводитись або спростовуватися сторонами за допомогою будь-яких засобів доказування. 
У цьому кримінальному провадженні таку згоду було отримано і це було встановлено судом з показань свідка - управляючого ПП СВ «АГРО» ОСОБА_30 , який перебував на місці події при проведенні його огляду, а також з показань свідка ОСОБА_24 , командира військової частини НОМЕР_1 , який також перебував на місці події при проведенні огляду.
Водночас дані про те, що власник ( чи володілець) заперечували свою добровільну згоду та/або висловлювали будь-які заперечення з приводу вказаної слідчої дії, відсутні.
Більше того, враховуючи обставини виклику працівників поліції, відсутність письмової згоди особи, яка була володільцем нежитлового приміщення, в якому був виявлений труп, на огляд такого житла, не ставить під сумнів добровільність такої згоди.
Окрім того, сторона захисту не довела, які права та охоронювані законом інтереси ОСОБА_6 , який не є ані власником ані володільцем цього нежитлового приміщення були порушені.
Стосовно визнання недопустимим протоколу огляду місця події-трупа ОСОБА_7 від 08.11.2022 року з участю спеціаліста ОСОБА_28 , який направляється в ХОБСМЕ для проведення експертизи, оскільки він проведений слідчим СВ СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_31 , який не включений в групу слідчих, та протоколу від 12.12.2022 року отримання зразків крові трупа ОСОБА_7 , яка в подальшому використовувалася для про ведення судово-імунологічних та цитологічних експертиз слідчим СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_32 , яка не була включена в групу слідчих, а відтак визнання недопустими і висновків судово-медичної експертизи суд зазначає таке…
У розумінні пункту 2 частини третьої статті 87 КПК реалізація органами досудового розслідування своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, як підстава для визнання доказів недопустимими означає вчинення дій чи прийняття рішень, які не належать до предмета відання цих органів.
Нормативна вимога проведення процесуальних дій, у тому числі призначення експертиз, уповноваженими суб`єктами покликана забезпечити вчинення цих дій особами з необхідною кваліфікацією, які виконують свої професійні обов`язки в умовах передбаченого законом контролю і у визначений правовий спосіб.
Зокрема, слідчі підрозділи органів Національної поліції як органи досудового розслідування згідно з частиною першою статті 38, статті 40 КПК уповноважені починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, проводити слідчі (розшукові) та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених КПК, і здійснювати інші повноваження, надані зазначеним нормативним актом. Згадані посадові особи несуть відповідальність за законність і своєчасність власних дій.
З урахуванням викладеного, неприпустимим є перебирання на себе процесуальних повноважень слідчого сторонніми особами або ж працівниками інших структурних підрозділів відповідного правоохоронного органу. Водночас слідчі слідчого відділу є посадовими особами, які наділені аналогічними правами, обов`язками й несуть однакову відповідальність за правомірність їх реалізації. Незалежно від персоналій, кожен зі слідчих діє в межах установленої законом процедури як уповноважений представник органу досудового розслідування.
У слідчій практиці виникають непередбачувані ситуації, коли виконання необхідних процесуальних дій не терпить зволікань, однак вчинення їх слідчим, включеним до слідчої групи, а також внесення змін до її складу постановою керівника органу досудового розслідування, неможливе чи істотно ускладнене, наприклад, у зв`язку з відсутністю цих службових осіб на місці в неробочий час.
У подібних виняткових випадках невідкладні процесуальні дії може здійснити інший слідчий, наприклад черговий, який виконує свої обов`язки в силу закону й відповідних підзаконних нормативно-правових актів. Незастосування означеного способу дій і викликана ним затримка може зумовити втрату доказів чи додаткові труднощі в їх отриманні, призвести до порушення прав та законних інтересів потерпілих, інших осіб, унеможливити ефективне розкриття злочинів, повне та всебічне встановлення обставин кримінального провадження. Зазначені наслідки є несумісними з завданнями захисту особи, суспільства й держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого й повного розслідування, і здатні знівелювати ключову мету існування належної правової процедури. 
Звертає на себе увагу й на те, що об`єктом захисту за частиною першою статті 6 Конвенції є право людини на розгляд справи судом, установленим законом, як один із аспектів справедливості судового розгляду. Водночас ні ЄКПЛ, ні Конституція України, ані КПК не передбачають такого права підозрюваного, як право на розслідування кримінальної справи щодо нього слідчим, визначеним у певний спосіб.
За обставин цієї справи та в інших аналогічних випадках призначення експертизи слідчим, який не включений до складу слідчої групи у кримінальному провадженні постановою керівника органу досудового розслідування, саме по собі не призводить до порушення будь-яких конвенційних, конституційних чи інших прав і свобод підозрюваного або інших осіб.
Такий правовий висновок було сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у справі № 756/10060/17 (провадження 13-3кс22).
Крім того, загальновідомим є факт, що після деокупації Харківської області, зокрема Куп`янського району Харківської області, після 10 вересня 2022 рокурозпочалося відновлення діяльності підрозділів поліції, а у листопаді тривала активна робота зі збору матеріалів про злочини, вчинені під час окупації, слідчі та оперативники різних підрозділів ГУНП в Харківській області, включаючи працівників Харківського районного управління поліції №2 (ВП №1 - Індустріальний відділ), направлялися у відрядження на деокуповані території як для фіксації воєнних злочинів РФ, так і в складі слідчо-оперативних груп проводили огляди місць подій, фіксували обстріли, проводили ексгумацію тіл та збирали докази.
Виходячи з викладеного, в даному кримінальному провадженні ненадання суду постанови про включення до групи слідчих слідчого ОСОБА_33 , який з участю спеціаліста оглянув труп ОСОБА_7 , в приміщення моргу в м.Куп`янську, для подальшого направлення на судово-медичну експертизу в ХОБСМЕ, а також слідчу ОСОБА_32 , яка відібрала зразки крові у трупа ОСОБА_7 саме по собі не призводить до порушення будь-яких конвенційних, конституційних чи інших прав і свобод обвинуваченого або інших осіб і не тягне за собою автоматичну недопустимість доказів, зокрема, висновку судово-медичної експертизи.
По даній кримінальній справі був проведений огляд місця події 06.11.2022 року, де був описаний виявлений труп з фотофіксацією. При проведенні судово-медичної експертизи, як пояснив судовий експерт та це відображено в експертизі, тіло доставляється на стіл експерта в одежі і детально описується експертом, а також проводилася фотофіксація.
З доданих фото можно однозначно встановити, що виявлений на місці події труп і тіло, відносно якого проводилася судово-медична експертиза по даному кримінальному провадженні належить одній і тій самій особі, а виявлені неточності при описанні кольору одягу чи його найменування ніяк не вплинули і наразі не впливають на вказані висновки.
Те що вбитим являється ОСОБА_7 підтвердив його брат ОСОБА_4 ,двоюрідна сестра ОСОБА_34 , свідки, які добре знали ОСОБА_7 - його товариші та односельчани, зокрема, ОСОБА_8 , ОСОБА_22 , які перебували на місці події.
Щодо доводів сторони захисту про визнання недопустимим протоколу огляду місця події від 06.11.2022 року, в ході якого був вилучений автомат АКС-74У № НОМЕР_2 з тих підстав, що вказана слідча дія не була проведена слідчим ОСОБА_35 .
На підтвердження своїх доводів сторона захисту посилається на висновок спеціаліста №067 від 05.12.2023 року, складеним ТОВ «НІСЕ-ЕКСПЕРТИЗА» про те, що рукописний текст протоколу огляду місця події- службового приміщення ПП «АГРО» від 06.11.2022 року, складеного слідчим СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_36 і рукописний текст протоколу огляду місця події від 06.11.2022 року, в ході якого був вилучений автомат АКС-74У № НОМЕР_2 , складеного слідчим СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_36 - виконані різними особами.
Суд відхиляє доводи сторони захисту і зазначає, що складання протоколу слідчої дії не самим слідчим (а, наприклад, оперативним працівником або іншою уповноваженою особою) не є порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу (КПК) України. Протокол підписаний особою, яка проводила слідчу дію, що в даному кримінальному провадженні не спростовано. Вказаний документ містить всі обов`язкові реквізити (час, місце, дані учасників, суть дії) і підписаний слідчим, той факт, що його можливо писав (фізично вносив текст) інший співробітник, не робить протокол недійсним чи недопустимим.
Також не вбачається підстав для визнання недопустимим письмового документу- копії військового квитка ОСОБА_6 .
Вказаний письмовий документ разом з іншими письмовими доказами, що характеризують особу обвинуваченого (службова характеристика від 07.11.2022 року, медична характеристика від 07.11.2022 року, витяг з наказу, довідка ВЛК) були видані військовою частиною НОМЕР_1 , в якій на момент досудового розслідування проходив військову службу обвинувачений. Вказані обставини підтвердив в судовому засіданні командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_24 .
Оцінюючи доказове значення усіх зазначених у даному вироку доказів, суд приходить до висновку про те, що всі вони у сукупності точно і конкретно підтверджують місце, час фактичні обставини вчиненого злочину, які визнаються судом доведеними, повно і всебічно відображають послідовність дій обвинуваченого ОСОБА_6 щодо спричинення потерпілому смерті та у сукупності підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є належними, достовірними і допустимими та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого та доводять наявність у діях обвинуваченого складу злочину за встановлених судом обставин, а саме ч.1.ст.115 КК України- вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі. 
Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 суд зауважує, що вони направлені на зменшення ступені своєї відповідальності за скоєне або ж взагалі на її уникнення, у зв`язку з чим його показання з моменту того, як він , перебуваючи в кімнаті для охорони сторожового приміщення почув стук у вікно з проханням відкрити, були непослідовними, суперечливими та мінливими.
Разом з тим, ОСОБА_6 сам розповів свідку ОСОБА_24 , командиру військової частини НОМЕР_1 про те, що після 21-00 годині перебував всередині сторожового приміщення, коли приїхав ОСОБА_7 , ОСОБА_6 його впустив. ОСОБА_7 привіз з собою ще спиртне і запропонував випити, але ОСОБА_6 відмовив, так як не п`є за станом здоров`я. Таким чином в приміщенні сторожки перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які сиділи за столом, вечеряли, при чому ОСОБА_7 самостійно вживав спиртні напої. В ході спілкування у них виник словесний конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_7 схватив зі столу ніж та напав на ОСОБА_6 . Той відштовхнув останнього, схопив автомат, що лежав на дивані і вистрелив в ОСОБА_7 
ОСОБА_6 також сам розповів свідку ОСОБА_37  що потерпілий, ОСОБА_7 з яким він напередодні познайомився, приїхав ввечері, він його впустив, вони сиділи разом в приміщенні охорони , вечеряли. Після чого потерпілий напав на ОСОБА_6 з ножем і він застосував зброю і вбив нападника.
З урахуванням вищевказаного суд вважає, що показання свідка щодо обставин вчинення злочину, про які він дізнався зі слів обвинуваченого, в силу положень ст. 97 КПК України не є показаннями із чужих слів, оскільки зазначений свідок особисто сприймав безпосередні висловлювання обвинуваченого, який вказував про факт вбивства ним потерпілого при певних обставинах.
Верховний Суд зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 97 КПК України показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи.
Для визначення того, чи є показання, в яких передаються висловлювання іншої особи, показаннями із чужих слів у значенні ст. 97 КПК України, необхідно встановити, чи надаються або використовуються ці висловлювання іншої особи для доведення існування того факту, про який стверджується в цьому переданому висловлюванні. Показання, які містять висловлювання іншої особи, надані з метою доведення того, що інша особа висловилася саме так за певних обставин, не можуть вважатися показаннями із чужих слів відповідно до ст. 97 КПК України, оскільки у такому разі вони є повідомленням про факт висловлювання, який свідок безпосередньо спостерігав.
В ході судового розгляду сторона захисту не посилалася на неправдивість показань цих свідків, будь-яких підстав оговорювати ОСОБА_6 судом не встановлено. Навпаки, вказані свідки зазначили про добрі стосунки з обвинуваченим, що не заперечувалось і самим ОСОБА_6 .
Ці показання узгоджуються також з тим, що труп ОСОБА_7 знаходився в кімнаті для охорони, потрапити в яку можливо лише , якщо увійти через вхідні двері в сторожеве приміщення (які замикаються), пройти через коридор, який має вихід і дві двері, пройти в двері, які ведуть в кімнату охорони, що свідчить про те, що ОСОБА_6 на стук у вікно відкрив вхідні двері, впустив ОСОБА_7 , вони пройшли в кімнату для охорони, де і відбулися подальші події.
Суд зауважує, що в ході судового розгляду не було доведено належними та допустимими доказами, що обвинувачений та потерпілий сумісно розпивали спиртні напої. Обвинувачений цей факт категорично заперечує, освідування обвинуваченого не проводилося, перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджено тільки відносно потерпілого.
Разом з тим, мотивом вбивства обвинуваченим потерпілого стали раптово виниклі неприязні стосунки в ході конфлікту під час спілкування і той факт, чи вживали потерпілий і обвинувачений сумісно спиртні напої перед цим не має значення для умислу та кваліфікації дій обвинуваченого.
Судом ретельно перевірялася версія сторони захисту про напад на ОСОБА_6 , як військовослужбовця ЗСУ, який знаходився в складі добового наряду щодо охорони військового майна, який був раптовий та несподіваний, внаслідок якого ОСОБА_6 , діючи в межах необхідної оборони застосував вогнепальну зброю і вбив нападника.
В рамках перевірки версії сторони захисту та правомірності застосування зброї ОСОБА_6 з урахуванням обставин нападу, на які він послався при допиті в суді, судом була призначена і проведена судова військова експертиза.
Відповідно до висновків судової військової експертизи №4967 від 21.08.2025 року частина території ППСПФ «АГРО» в с.Кутьківка Куп`янського району Харківської області, на якій станом на 05.11.2022 року зберігалась військова техніка, з військової точки зору відносилась до військового об`єкту, а ОСОБА_6 з 08.00 05.11.2022 року по 08.00.06.11.2022 року ніс службу у складі добового наряду з охорони та оборони військової техніки і майна на частині території ППСПФ «АГРО» в с.Кутьківка Куп`янського району Харківської області. З військової точки зору дії ОСОБА_6 із застосування і використання зброї без попередження про намір її застосування і пострілу угору за відсутності випадку раптового нападу, за умови невжиття всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам, без здійснення інших заходів та відсутності обставин, які унеможливлювали застосування інших заходів, не відповідало положенням абз.1.2,3 ст.21 Статуту внутрішньої служби ЗСУ. ( т.4 а.с.129-155)
-допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_38 підтримав висновки , викладені в експертизі та пояснив про відсутність ознак раптового нападу на ОСОБА_6 , який згідно його ж показань на прохання невідомої особи відкрив вхідні двері приміщення, не пересвідчившись хто йде та не здійснив інших заходів, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.
Проте, версія сторони захисту про напад на ОСОБА_39 при виконанні своїх обов`язків військової служби є безпідставною та такою, що суперечить встановленим фактичним обставинам та наявними у справі доказами, а відтак відсутні підстави вважати, що на ОСОБА_6 був скоєний напад, а також вирішувати чи був напад раптовим та чи дотримався військовослужбовець норм Статуту військової служби ЗСУ, що регулює такі дії.
Як було зазначено судом вище, версія обвинуваченого не підкріплена ніякими доказами, носить суперечливий характер: від показань щодо місця вчиненого, так званого нападу, який відбувся зі слів обвинуваченого, раптово при відкритті ним вхідної двері в сторожеве приміщення, а в деяких показаннях- раптово при відкритті дверей в кімнату охорони, до показань щодо того, як нападник заволодівав автоматом обвинуваченого, штовхав його, потім десь взяв ніж, як потерпілий опинився в кімнаті охоронців в середині кімнати, а ОСОБА_11 знаходився біля виходу з кімнати (а не навпаки), про що свідчать скупчення гільз на полу кімнати …
Також судом було встановлено, що обстановка в кімнаті не була порушена, рюкзак потерпілого знаходився на ліжку. ОСОБА_6 при нанесенні пострілів переміщувався, пострілів з близької відстані не встановлено.
За нормативним визначенням, умисне вбивство (ст. 115 КК) з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між указаними діянням та наслідком, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.
Згідно ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
2. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.
3. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.
Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.
Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.
Виходячи з викладеного, з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій, взаємини з потерпілим, що передували події, відсутність будь-яких тілесних ушкоджень у обвинуваченого, судом не встановлено, що з боку потерпілого ОСОБА_7 відбувалося суспільно-небезпечне посягання, яке б викликало в обвинуваченого невідкладну необхідність у заподіянні шкоди здоров`ю потерпілого, необхідної для негайного відвернення чи припинення посягання, та яке б виправдало заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до його смерті а умисел обвинуваченого був направлений на умисне позбавлення життя потерпілого на підставі раптово виниклих неприязних стосунків.
Формулювання обвинувачення, яке підтримує прокурор, яке визнане судом не доведеним
Відповідно до зміненого обвинувального акту ОСОБА_6 звинувачується в тому, що
Відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народу, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів( начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.
Згідно зі ст.27 Конституції України ніхто не може бути самовільно позбавлений життя.
5 листопада 2022 року військовослужбовець Збройних сил України- старший солдат водій 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 перебував за місцем тимчасової дислокації військової частини - на території Приватного підприємства сільськогосподарської виробничої фірми «АГРО» за адресою с.Кутьківка Дворічанської ОТГ Куп`янського району Харківської області, де здійснював охорону належного військовій частині майна, яке було розміщено на території тракторної бригади вказаного підприємства.
Цього дня, в період часу орієнтовно з 15.00 до 18.00 години ОСОБА_6 перебував в приміщенні для охорони ППСПФ «АГРО» разом з місцевими мешканцями с.Кутьківка - охоронцем ППСПФ «АГРО» ОСОБА_8 і його знайомим ОСОБА_7 , де вони спільно провели вказаний час за спілкуванням.
Близько 18-00 години ОСОБА_7 та ОСОБА_8 попрощалися з ОСОБА_6 та поїхали додому.
В той же день, близько 21.00- 22.00 години ОСОБА_7 повернувся до приміщення для охорони ППСПФ «АГРО» , постукав у вікно та просив відкрити. Після цього вільно зайшов в приміщення.
Після чого, знаходячись в кімнаті для охорони ППСПФ «АГРО», маючи реальну можливість оцінити обстановку, яка склалась, за відсутності жодних обставин, які б свідчили про реальну загрозу його життю та здоров`ю, хибно сприйнявши візит потерпілого як загрозу, на підставі своєї необґрунтованої підозри, діючи умисно, в порушення вимог абз.1.2.3 ст.21 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, без здійснення інших заходів окрім як застосування вогнепальної зброї, без попередження про намір її застосування, привів у готовність закріплену за ним вогнепальну зброю моделі АКС-74У кал. 5,45 мм, заводський номер НОМЕР_2 та вирішив використати її проти ОСОБА_7 з метою його умисного вбивства.
Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та бажаючи настання саме таких наслідків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи навички поводження з вогнепальною зброєю, розуміючи наслідки її використання, знаходячись в кімнаті для охорони ППСПФ «АГРО» ОСОБА_6 застосував  закріплену за ним вогнепальну зброю моделі АКС-74У кал. 5,45 мм, заводський номер НОМЕР_2 та здійснив 29 пострілів в потерпілого ОСОБА_7 , спричинивши йому 29 вогнепальних кульових поранень голови, шиї, тулуба, кінцівок. Внаслідок численних вогнепальних кульових поранень, несумісних із життям, ОСОБА_7 помер на місці. 
Оцінка судом доказів, наданих стороною обвинувачення 
На підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 при даних конкретних обставинах та мотиву вбивства ОСОБА_7 , а саме , що знаходячись в кімнаті для охорони ППСПФ «АГРО», маючи реальну можливість оцінити обстановку, яка склалась, за відсутності жодних обставин, які б свідчили про реальну загрозу його життю та здоров`ю, хибно сприйнявши візит потерпілого як загрозу, на підставі своєї необґрунтованої підозри, діючи умисно, в порушення вимог абз.1.2.3 ст.21 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, без здійснення інших заходів окрім як застосування вогнепальної зброї, без попередження про намір її застосування, привів у готовність закріплену за ним вогнепальну зброю моделі АКС-74У кал. 5,45 мм, заводський номер НОМЕР_2 та вирішив використати її проти ОСОБА_7 з метою його умисного вбивства.
стороною обвинувачення були надані ті ж докази, які вище приведені судом у вироку, проаналізовані і судом зроблений висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_7 при тих фактичних обставинах і з того мотиву, що викладений вище у вироку і вважається доведеним.
Оцінка доказів, що характеризують особу обвинуваченого
Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше в силу ст..89 КК України не судимий, одружений, з 26.02.2022 року проходить військову службу за мобілізацією в військовій частині НОМЕР_1 , де характеризується позитивно, має хронічне захворювання, згідно висновку судово-психіатрічної експертизи №159 від 07.03.2023 року хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства чи іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься правопорушення, знаходився поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, хронічним психічним захворювання, недоумства чи іншим хворобливим станом психіки та . міг усвідомлювати свої дії та керувати ними 

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. 

Призначення покарання та вирішення процесуальних питань

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості та ступень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст..12 КК України є особливо тяжким злочином, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, думку потерпілого ОСОБА_4 , суд вважає, що покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої ОСОБА_6 статті Кримінального кодексу України буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових злочинів.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання чинності вироком обвинуваченому ОСОБА_6 слід залишити раніше обраний з метою запобігання ризиків, передбачених ст..177ч.1 КПК України та з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків, покладених вироком.

Вирішення цивільних позовів

Потерпілий ОСОБА_4 пред`явив цивільний позов до ОСОБА_6 , в якому просить стягнути з нього 1500000 грн. моральної шкоди, спричинену смертю брата.
Потерпіла ОСОБА_15 пред`явила цивільний позов до ОСОБА_6 , в якому просить стягнути з нього 1500000 грн. моральної шкоди, спричинену смертю її двоюрідного брата.
Обвинувачений ОСОБА_6 не визнав вказані цивільні позови, вважаючи себе невинуватим в смерті ОСОБА_7 , так як останній здійснив на нього напад і він діяв в межах необхідної оборони.
Суд вважає необхідним задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 і стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 1500000 грн., виходячи з наступного:
Відповідно до статей 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно зі ст..1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діяннями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою даної статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини в випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що злочинними діями ОСОБА_6 була спричинена смерть ОСОБА_7 , який є рідним братом ОСОБА_4 .
Судом вважається доведеним факт спричинення рідному брату загиблого моральної шкоди, яка виражається в безповоротній втраті єдиної близької рідної людини, з яким вони все життя проживали разом вдвох. Потерпілий переніс глибокі моральні страждання у вигляді відчуття горя та непоправної втрати, руйнування звичного способу життя та життєвих планів та очікувань.
Як свідчить тлумачення статті 23 ЦК при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Зважаючи на глибину душевних страждань та переживань цивільного позивача, неможливість відтворення попереднього душевного стану, суд вважає виваженим, таким, що відповідає засадам розумності і справедливості визначений ним розмір моральної шкоди в сумі 1 500 000 грн.
Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_15 задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч.6 ст.55 КПК України якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. 
Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Відповідно до ст.3 КПК України 1) близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі;
ОСОБА_15 є двоюрідною сестрою загиблого ОСОБА_4 , не є його близьким родичем в розумінні КПК України і фактично безпідставно була залучена слідчим в якості потерпілої, оскільки такою не являється, а тому не має права на подачу вказаного цивільного позову в рамках кримінального провадження.
Судові витрати на проведення судово-балістичних та судово-військової експертиз в загальній сумі 81236 грн. 80 к. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Доля речових доказів вирішується судом в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 ( десять) років.
Строк відбуття покарання рахувати з 6 листопада 2022 року з моменту його затримання за підозрою, та зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання чинності вироком залишити раніше обраний - у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в загальному розмірі 81236 ( вісімдесят одна тисяча двісті тридцять шість) грн. 80 к. 
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 та стягнути з ОСОБА_6 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 1500000 ( один мільйон п`ятсот тисяч) грн.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_15 про стягнення з ОСОБА_6 на її користь моральної шкоди - відмовити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.12.2022 року на тимчасово вилучене майно- військову куртку, штани, черевики.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2022 року на вилучене майно - автомат «АКС-74У» № НОМЕР_2 1986 р.в., гільзи 29 штук, 2 набої калібру 5.45 мм, ніж кухонний, фрагменти схожі на деформовані кулі набоїв 5.45 мм 14 штук, недопалки сигарет, змиви речовини бурого кольору, відбитки папілярного візерунку, мобільний телефон «Самсунг».
Речові докази: гільзи 29 штук, 2 набої калібру 5.45 мм, ніж кухонний, фрагменти схожі на деформовані кулі набоїв 5.45 мм 14 штук, недопалки сигарет, змиви речовини бурого кольору, відбитки папілярного візерунку, військову куртку, штани, черевики, що знаходяться в камері зберігання речових доказів ВПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області - знищити.
Речові докази- автомат «АКС-74У» № НОМЕР_2 1986 р.в.,що знаходиться в камері зберігання речових доказів ВПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області - передати за належністю володільцю- військовій частині НОМЕР_1 .
Речові докази -мобільний телефон «Самсунг», що знаходитьсяв камері зберігання речових доказів ВПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області - передати за належністю ОСОБА_4 .
Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому негайно після його проголошення. 
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, що тримається під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя  ОСОБА_1