ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/418/26
Провадження №2/338/628/26
27 травня 2026 року селище Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Куценка О. О., за участю секретаря судового засідання Двібородчин І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

20 березня 2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» Лебідь К. В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №546145-КС-002 про надання кредиту від 02 серпня 2025 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 серпня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №546145-КС-002 про надання кредиту в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями та підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
За умовами договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 9 000 грн на строк 16 тижнів, зі строком повернення до 22 листопада 2025 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1 % на день. Також умовами договору передбачено комісію за видачу кредиту в розмірі 1 800 грн.
Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав належним чином, перерахувавши 02 серпня 2025 року кредитні кошти в сумі 9 000 грн на банківську картку № НОМЕР_1 , зазначену відповідачем під час оформлення кредиту. Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати платежів за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, за розрахунком позивача, утворилась заборгованість у загальному розмірі 19 704 грн, яка складається із: 8 850 грн - заборгованість за тілом кредиту, 7 434 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 0 грн - заборгованість за комісією, 3 420 грн - проценти відповідно до ст. 625 ЦК України.
У зв`язку з наведеним позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 19 704 грн заборгованості за кредитним договором та судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп. Представник позивача просила розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Ухвалою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2026 року відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів від АТ «А-Банк» щодо належності банківської картки № НОМЕР_1 та руху коштів за відповідним рахунком за період з 02 серпня 2025 року по 22 листопада 2025 року.
Відповідач ОСОБА_1 про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не подав, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його участю до суду не надходило.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на належне повідомлення відповідача, неподання ним відзиву та відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічним засобом не здійснювалось.
Оцінивши письмові докази у справі, суд дійшов таких висновків.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності. Кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Згідно зі ст. 77, 78, 80 ЦПК України докази повинні бути належними, допустимими та достатніми. Відповідно до ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З матеріалів справи встановлено, що 02 серпня 2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №546145-КС-002 про надання кредиту в електронній формі.
За умовами п. 2.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 9 000 грн на засадах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку і на умовах, визначених договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».
Пунктом 2.3 договору визначено строк, на який надається кредит, - 16 тижнів. Пунктом 2.4 договору передбачено стандартну процентну ставку за кредитом - 1 % на день, фіксовану. Пунктом 2.5 договору передбачено комісію за видачу кредиту в розмірі 1 800 грн, яка нараховується одноразово при видачі кредиту. Відповідно до п. 2.8 договору строк дії договору визначено до 22 листопада 2025 року.
Згідно з договором, він укладений з використанням інформаційно-комунікаційної системи кредитодавця, дистанційно, в електронній формі, шляхом надання кредитодавцем пропозиції укласти договір та її прийняття позичальником шляхом введення одноразового ідентифікатора і натискання кнопки «ПІДПИСУЮ».
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін та погоджені ними, а також умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України проценти за користування кредитом є платою за користування наданими грошовими коштами, розмір і порядок сплати яких визначаються договором.
Закон України «Про електронну комерцію» передбачає можливість укладення електронного договору шляхом пропозиції його укласти та її прийняття, а також можливість підписання електронного правочину електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у визначеному законом порядку, прирівнюється за правовими наслідками до договору, укладеного у письмовій формі.
Матеріали справи містять договір №546145-КС-002 від 02 серпня 2025 року, підписаний електронним підписом, із зазначенням даних позичальника ОСОБА_1 , його РНОКПП, засобів зв`язку та номера електронного платіжного засобу.
Факт перерахування кредитних коштів підтверджується підтвердженням ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів, відповідно до якого 02 серпня 2025 року о 19 годині 10 хвилин було здійснено успішний переказ грошових коштів у сумі 9 000 грн від ТОВ «Бізнес Позика» на платіжну картку отримувача № НОМЕР_2 , емітентом якої зазначено НОМЕР_3 , із призначенням платежу: перерахування коштів ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , згідно з кредитним договором №546145-КС-002 від 02 серпня 2025 року.
Листом A-BANK від 01 квітня 2026 року №21572/47-260330/385-БТ, яким повідомлено, що платіжна картка № НОМЕР_2 емітована на ім`я ОСОБА_1 та надано дані про рух коштів з 02 серпня 2025 року по 22 листопада 2025 року.
Зазначені відомості узгоджуються з умовами договору, в якому як електронний платіжний засіб позичальника зазначено картку № НОМЕР_2 , а також з даними позовної заяви щодо способу надання кредиту.
Отже, наявні у справі докази у своїй сукупності підтверджують факт укладення між сторонами кредитного договору, факт підписання його відповідачем в електронній формі та факт надання позивачем відповідачу кредитних коштів у сумі 9 000 грн.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а боржник є таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав зобов`язання у встановлений договором або законом строк. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості та довідки про стан заборгованості вбачається, що за договором №546145-КС-002 відповідачу було надано кредит у розмірі 9 000 грн. Відповідач частково виконав грошові зобов`язання за договором, однак у повному обсязі кредит та проценти за користування кредитом не сплатив.
Станом на 18 лютого 2026 року загальна заборгованість за договором, визначена позивачем, становить 19 704 грн, яка складається із: 8 850 грн - заборгованість за кредитом, 7 434 грн - заборгованість по відсотках, 0 грн - заборгованість по комісії, 3 420 грн - заборгованість, заявлена позивачем як проценти відповідно до ст. 625 ЦК України.
Щодо позовних вимог у частині стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитом суд зазначає таке.
Надані позивачем докази підтверджують отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 9 000 грн. З розрахунку заборгованості та довідки про стан заборгованості вбачається, що неповернутим залишком основної суми кредиту є 8 850 грн.
Проценти за користування кредитом у сумі 7 434 грн є договірною платою за користування кредитними коштами, нарахованою відповідно до погодженої сторонами процентної ставки та умов договору, а не штрафом, пенею, неустойкою чи процентами за прострочення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України.
Суд враховує, що умовами договору сторони погодили фіксовану процентну ставку 1 % на день, строк кредитування 16 тижнів та строк дії договору до 22 листопада 2025 року. У договорі також погоджено порядок нарахування процентів на залишок заборгованості за кредитом за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно з графіком платежів.
Позивачем заявлено до стягнення проценти за користування кредитом у межах розрахунку, який ґрунтується на умовах договору та не свідчить про нарахування договірних процентів після закінчення строку дії кредитного договору. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, власного контррозрахунку не надав, належними та допустимими доказами правильності визначення позивачем розміру заборгованості за тілом кредиту та процентами не спростував.
З огляду на наведене позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 8 850 грн заборгованості за тілом кредиту та 7 434 грн процентів за користування кредитом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог у частині стягнення процентів відповідно до ст. 625 ЦК України суд зазначає таке.
Позивач просить стягнути з відповідача 3 420 грн процентів відповідно до ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За своєю правовою природою проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, є не платою за користування кредитом, а спеціальною мірою цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Водночас відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальникові було надано кредит банком або іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки, штрафу, пені за таке прострочення.
Спірні правовідносини виникли у період дії воєнного стану, кредитний договір укладено 02 серпня 2025 року, а прострочення виконання грошового зобов`язання мало місце у період дії воєнного стану.
Суд також враховує, що заявлена позивачем сума 3 420 грн у позовній заяві визначена саме як проценти відповідно до ст. 625 ЦК України, тобто як відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання. Навіть якщо у довідці про стан заборгованості ця складова позначена як заборгованість по штрафах, її стягнення також виключається п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки зазначена норма звільняє позичальника як від відповідальності за ст. 625 ЦК України, так і від обов`язку сплати неустойки, штрафу, пені за прострочення.
Отже, заявлені позивачем 3 420 грн є платежем, пов`язаним саме з простроченням виконання грошового зобов`язання, від сплати якого позичальник у зазначений період звільняється на підставі прямої норми закону.
За таких обставин правові підстави для стягнення з відповідача 3 420 грн процентів відповідно до ст. 625 ЦК України відсутні, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 16 284 грн, яка складається з: 8 850 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7 434 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем заявлено до стягнення заборгованість у загальному розмірі 19 704 грн. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 16 284 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом.
Отже, розмір задоволених позовних вимог становить: 16 284 грн * 100 % / 19 704 грн = 82,64 %.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2 662 грн 40 коп. Враховуючи, що позов задоволено на 82,64 %, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі: 2 662 грн 40 коп. * 82,64 % = 2 200 грн 29 коп.
З огляду на викладене, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 200 грн 29 коп.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 178, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд
у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором №546145-КС-002 про надання кредиту від 02 серпня 2025 року в розмірі 16 284 грн, яка складається з: 8 850 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7 434 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 2 200 грн 29 коп.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, а в разі подання таких заяв - якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 27 травня 2026 року.
Повне найменування сторін:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411;
відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: