ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 травня 2026 року справа №200/6220/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року (повне судове рішення складено 09 грудня 2025 року) у справі № 200/6220/25 (суддя в І інстанції Бабіч С.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - 1-й відповідач) та до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - 2-й відповідач), відповідно до якої з урахуванням уточнення позовних вимог просив:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 053130014305 від 05.08.2025 про відмову ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку - переведенні пенсії за вислугу років відповідно до п. “в” ч. 1 ст. 12 та ст. 13 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон №2262-ХІІ).
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області: призначити з 17.08.2024 ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. “в” ч. 1 ст. 12 та ст. 13 Закону №2262-ХІІ, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992, з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні для визначення розміру пенсії 23 роки 00 місяців 03 дні, з урахуванням довідки про розміри заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 25.07.2025 № 14-252 вих-25 Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, з урахуванням підвищень ветеранам війни, передбачених ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та ст. 1 Закону України “Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни”, без будь яких обмежень максимальним розміром пенсії, додаткових надбавок, індексацій та підвищень до пенсії та без обмеження грошового забезпечення максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у зв`язку із набранням 08.07.2025 законної сили рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.04.2025 у справі № 200/1476/25 про зобов`язання відповідача-2 призначити позивачу з 17.08.2024 пенсію за вислугу років відповідно до пункту «в» статті 12 Закону № 2262-XII, 28.07.2025 через веб-портал, позивач звернувся із заявою про перерахунок - переведення пенсії за іншим Законом.
Натомість, рішенням № 053130014305 від 05.08.2025 1-го відповідача відмовлено позивачу в перерахунку-переведенні пенсії за Законом № 2262-XII.
На думку позивача, вказане рішення є незаконним, необґрунтованим, та таким, що порушує його право на належне пенсійне забезпечення.

Від 1-го відповідача надійшов відзив, відповідно до якого він вказує, що відповідачем не допущено протиправних дій, а відтак, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Посилався на те, що пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 № 3-1, передбачено, що заява про призначення пенсії за вислугу років подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій, за останнім місцем служби.
Позивач звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про перехід на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Провівши аналіз електронної пенсійної справи та доданих до заяви документів 1-им відповідачем встановлено, що заявнику з 02.06.2025 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про прокуратуру”.
Для переходу на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” заявнику необхідно звернутись до уповноваженого органу (структурного підрозділу) за останнім місцем служби, про що було роз`яснено позивачеві. У зв`язку із цим позивачу відмовлено у переведенні з виду на вид.
Від 2-го відповідача надійшов відзив, в якому він зазначає, що 08.11.2024 (вх. №5296/5) до Головного управління від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява та документи позивача щодо призначення пенсії за вислугу років згідно з Законом №2262.
В пакеті документів серед інших надані грошовий атестат від 18.09.2024 №14-226 вих/24 та довідка про щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення та премії від 18.09.2024 №14-227 вих-24.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.04.2025 по справі №200/1476/25, яке набрало законної сили 08.07.2025, зобов`язано Головне управління призначити та виплачувати позивачу з 17.08.2024 пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 12 Закону №2262.
Згідно з інформацією, наданою службовою запискою від 14.07.2025 (вих. №27789/03-16), позивач з 02.06.2025 є отримувачем пенсії за вислугу років за Законом України від 14.10.2014 №1697-VII «Про прокуратуру». Розмір пенсії позивача відповідно до Закону №1697 складає 23610.00 грн.
В ході повторного розгляду документів встановлено, що розмір пенсії позивача, призначеної на виконання рішення відповідно до п. «в» ст. 12 Закону №2262, складатиме 22560.93 грн. Розмір пенсії було розраховано на підставі грошового атестата №14-226 вих/24 та довідки №14-227 вих-24.
Отже, розмір пенсії за вислугу років згідно з Законом №2262 буде на 1049.07 грн менше за отримуваний позивачем розмір пенсії за Законом №1697.
Згідно з рішенням суду датою призначення пенсії за вислугу років позивачу буде 17.08.2024. У разі виконання рішення у зв`язку зі зменшенням розміру пенсії утворилася б переплата за період з 02.06.2025 по 31.07.2025.
Для можливості виконання рішення до управління обслуговування громадян було передано службовою запискою від 18.07.2025 (вих. №28821/03-16) роз`яснення та розрахунки розміру пенсії згідно з Законом №2262 для подальшого повідомлення позивача про потребу в найкоротші терміни надати до 2-го відповідача відповідь щодо згоди/незгоди зі зменшенням розміру пенсії та необхідністю повернення переплати, що виникне.
Листом від 24.07.2025 (вих. №0500-0203-8/73632) засобами поштового зв`язку було направлено позивачу повідомлення про потребу в найкоротші терміни надати до 2-го відповідача відповідь щодо згоди/незгоди зі зменшенням розміру пенсії та необхідністю повернення переплати, що виникне, за адресою реєстрації ( АДРЕСА_1 ). Відповідь від позивача не надходила.
Листом від 18.09.2025 (вих. №0500-0203-8/94775) засобами поштового зв`язку було повторно направлено позивачу повідомлення про потребу в найкоротші терміни надати до Головного управління відповідь щодо згоди/ незгоди зі зменшенням розміру пенсії та необхідністю повернення переплати, що виникне, за адресою фактичного місця проживання ( АДРЕСА_2 ). Відповідь від позивача не надходила.
Таким чином, за доводами 2-го відповідача, пенсія позивачу відповідно до Закону №2262 буде призначена позивачу після надання згоди на таке призначення.
Також 2-ий відповідач зазначав, що на час звернення позивача до 2-го відповідача із заявою, редакція пункту 3 Порядку № 393 зазнала змін, відповідно до яких зарахування служби на пільгових умовах до вислуги років застосовується виключно для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсії, як передбачала попередня редакція пункту 3 Порядку № 393. Тобто, пільгова вислуга років має значення для визначення відсотку розміру пенсії позивача від його грошового забезпечення, відповідно до статті 13 Закону № 2262, за умови наявності права на призначення пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії.
Також 2-ий відповідач зауважив, що позивача, який був відряджений до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі, було звільнено з військової служби у запас наказом Міністра оборони України відповідно до пункту 18 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України від 19.09.2019 №113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» та за підпунктом «г» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі).
Позивач був відряджений для виконання службових обов`язків до Генеральної прокуратури, перерахунок його пенсії може бути проведений на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої державним органом, згідно з наказом якого позивач відряджався для виконання службових обов`язків.
Довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), яка видана Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, містять в собі відомості щодо розміру грошового забезпечення за відповідною посадою прокурора в Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, до якої позивач був відряджений, а не оклад, встановлений за аналогічною або відповідною посадою в органі, з якого він був відряджений. Отже, наведена довідка не відповідає вимогам Порядку №45.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначає, що зазначені повідомлення 2-відповідача ним не отримувались та про їх існування до отримання відзиву відомо не було.
Вказував, що у зв`язку з набранням 08.07.2025 законної сили рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.04.2025 у справі № 200/1476/25, через вебпортал ПФУ 28.07.2025 позивачем направлено звернення відповідачу про переведення пенсії за вислугу років із Закону №1697-VII за Законом № 2262-XII.
Оскільки частиною вісімнадцятою статті 43 Закону № 2262-XII визначено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку, - до свого звернення позивач додав відповідачу довідку про розмір заробітної плати від 25.07.2025 № 14-252 зі зміною розміру грошового забезпечення.
Посилається на те, що 25.07.2025 ним отримано за прирівняною посадою довідку про розміри заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії № 14-252вих25 від 25.07.2025 Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, яку надано Відповідачу для належного перерахунку пенсії.
Вказує, що Верховний Суд у аналогічній справі № 300/3496/22 від 19.02.2024 зазначив про наявність правових підстав щодо перерахунку пенсії військових прокурорів відповідно до вищевказаної довідки за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 053130014305 від 05.08.2025 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. “в” ч. 1 ст. 12 та ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-ХІІ.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити з 17.08.2024 ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. “в” ч. 1 ст. 12 та ст. 13 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992, з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні для визначення розміру пенсії 23 роки 00 місяців 03 дні, з урахуванням довідки про розміри заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 25.07.2025 № 14-252 вих-25 Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, якими вмотивовано відзив на позову заяву.

Позивач надіслав відзив, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.

Позивача наказом Міністра оборони України (по особовому складу) № 449 від 10.09.2020, звільнено з військової служби у запас за підпунктом “г” пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі).
Наказом військової прокуратури об`єднаних сил від 10.09.2020 № 585к позивача з 10.09.2020 виключено зі списків особового складу військової прокуратури об`єднаних сил, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до військового комісаріату
Відповідно до наказу військової прокуратури об`єднаних сил від 10.09.2020 № 585к станом на день звільнення вислуга позивача на військовій службі становила 20 календарних років 03 місяці 15 днів, пільгова - 02 роки 08 місяців 18 днів.
17.10.2024 через ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області встановленим порядком подано заяву із документами на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” № 2262-XII від 09.04.1992 (далі – Закон № 2262-XII).
Вказана заява розглянута відповідачем, рішенням якого від 13.11.2024 №2908319933 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років, у рішенні вказано, що відповідно до п. “а” статті 12 Закону №2262 для призначення пенсії за вислугу років особам, які звільнились зі служби в період з 01.10.2019 по 30.09.2020 і на день звільнення необхідно мати вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше. Згідно п.2-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону №2262 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови, а згідно п.3 вищевказаної Постанови для визначення розміру пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується вислуга років на пільгових умовах.
Враховуючи вищевикладене, на момент звільнення а саме, станом на 10.09.2020 для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту “а” частини першої статті 12 Закону №2262 гр. ОСОБА_1 не набув необхідної календарної вислуги років, в поданні про призначення пенсії від 01.11.2024 №6798 вислуга років відсутня, у витягу з наказу від 10.09.2020 №585к вислуга років в пільговому обчисленні складає 02 роки 8 місяців 18 днів, в тому числі календарна вислуга років - 20 років 03 місяці 15 днів, загальна вислуга років – 23 роки 00 місяців 03 дні. Згідно пункту “б” статті 12 Закону №2262 також мають право на пенсію за вислугу років військовослужбовці при досягненні ними на день звільнення 45-річного віку, за наявності при цьому страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12,6 календарних років становить військова служба. На момент звільнення станом на 10.09.2020 гр. ОСОБА_1 виповнилося 41 рік та відсутній страховий стаж відповідно до пункту “б” статті 12 Закону №2262.
Листом від 13.02.2025 №3690-1663/Я-02/8-0500/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача, що 08.11.2024 до Головного управління надійшла заява про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-XII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі – Закон № 2262) разом з документами, від ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами розгляду заяви Головним управлінням винесено рішення про відмову в призначення пенсії за вислугу років від 13.11.2024 № 2908319933. Відповідно до п. “в” ст. 12 Закону № 2262 особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу при досягненні 45-річного віку і за наявності в них вислуги 20 календарних років і більше, які звільняються з військової служби відповідно до Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей". Відповідно до наданих документів на момент звільнення станом на 10.09.2020 позивачу виповнилося 41 рік. Отже, підстави для призначення позивачу пенсії відповідно до п. “в” ст. 12 Закону № 2262 відсутні у зв`язку з недосягненням на день звільнення 45-річного віку.
Не погодившись із наведеним, позивач звернувся до суду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.04.2025 року у справі № 200/1476/25 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії від 13.11.2024 №2908319933.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 17.08.2024 пенсію за вислугу років відповідно до пункту “в” статті 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-ХІІ, пункту 11 статті 1 Закону України “Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільнилися з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей” від 15.06.2004 №1763-IV в редакції, яка діяла на час звільнення ОСОБА_1 з військової служби станом на 10.09.2020.
Вказане рішення набрало законної сили 08.07.2025.
28.07.2025 позивач звернувся до Пенсійного органу з метою переведення його з одного виду пенсії на інший за іншим Законом, через вебпортал ПФУ, відповідно до якої просив здійснити перерахунок - переведення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «в» частин 1 статті 12 та 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні 23 роки 00 місяців 03 дні, із врахуванням довідки про розміри заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 25.07.2025 № 14- 252вих-25 Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, з урахування підвищень ветеранам війни передбачених ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни», без будь яких обмежень максимальним розміром пенсії, додаткових надбавок, індексацій та підвищень до пенсії та без обмеження грошового забезпечення максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску.
При поданні заяви через веб-портал було додано: копія витягу з наказу військової прокуратури об`єднаних сил від 10.09.2020 №585к; копія витягу з наказу військової прокуратури об`єднаних сил з додатком від 10.09.2020 №587 про оголошення вислуги; копія витягу з наказу Міністра оборони України від 10.09.2020 №449; копія розрахунку вислуги років позивача станом на 01.09.2020; копія розрахунку вислуги років станом на 10.09.2020; копія дублікату грошового атестату позивача від 25.07.2025 №14-251; копія довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення від 25.07.2025 №14-252; копія довідки Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про трудову діяльність позивача від 02.06.2025 №07-3192; копія паспорту громадянина України позивача у формі ID; копія посвідчення серії НОМЕР_1 позивача.
За принципом екстериторіальності заяву від 28.07.2025 розглянуто 1-им відповідачем та прийнято рішення № 053130014305 від 05.08.2025, яким відмовлено позивачу в проведенні перерахунку.
Відповідно до вказаного рішення 1-им відповідачем встановлено, що заявнику з 02.06.2025 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про прокуратуру”.
Повідомлено, що для переходу на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” заявнику необхідно звернутись до уповноваженого органу (структурного підрозділу) за останнім місцем служби.
Вважаючи прийняте рішення таким, що порушує право позивача на належне соціальне забезпечення, він звернувся до суду із цим позовом.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
За частиною 11 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII прокурорам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором.
Частинами 1, 2 статті 2 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262) встановлено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.
За частиною 1 статті 48 цього Закону заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.
Особа, яка звернулася за призначенням пенсії, пред`являє паспорт або інший документ, що засвідчує особу.
Суд враховує, що зазначена норма визначає право особи на вибір органу, до якого може бути подана заява про призначення пенсії.
Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 50 Закону № 2262-XII пенсії відповідно до цього Закону призначаються:
б) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків.
Частиною 3 статті 50 цього Закону встановлено, що пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
Згідно з пунктом «в» частини 1 статті 12 цього Закону пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу при досягненні 45-річного віку і за наявності в них вислуги 20 календарних років і більше, які звільняються з військової служби відповідно до Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей".
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Стаття 17 Закону № 2262-ХІІ визначає види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.
Згідно зі статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На пільгових умовах особам із числа військовослужбовців, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону, до вислуги років для визначення розміру пенсії зараховується один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану.
Отже, статтею 12 Закону № 2262-ХІІ визначені умови, коли пенсія призначається саме за вислугу років.
На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Порядок № 393).
Пункт 3 Порядку № 393, у редакції чинній на час звільнення позивача зі служби, визначає які періоди зараховуються на пільгових умовах до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови.
Таким чином, з аналізу викладених положень наведеної Постанови, видно, що пільгова вислуга враховується при призначенні пенсій згідно статті 12 Закону № 2262-ХІІ.
Згідно з довідкою Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 02.06.2025 № 07-3192 вих-25 про трудову діяльність (проходження служби) позивача:
- на військову службу призваний 03.08.1996 через ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- з 03.08.1996 по 23.06.2001 проходження військової служби на посаді курсанта Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка;
- закінчив Військовий інститут Київського національного університету імені Тараса Шевченка за спеціальністю «Правознавство», здобув кваліфікацію спеціаліста права, офіцера військового управління тактичного рівня, та відряджений до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі;
- з 24.06.2001 по 25.07.2001 проходження військової служби у розпорядженні Генерального прокурора України;
- з 26.07.2001 по 16.08.2001 проходження військової служби у розпорядженні військового прокурора Північного регіону України;
- 17.08.2001 по 07.04.2002 слідчий військової прокуратури Черкаського гарнізону Північного регіону України;
- 08.04.2002 по 12.06.2003 старший слідчий військової прокуратури Черкаського гарнізону Північного регіону України;
- 13.06.2003 по 18.11.2003 помічник військового прокурора Черкаського гарнізону Північного регіону України;
- 19.11.2003 по 31.10.2004 старший помічник військового прокурора Черкаського гарнізону Північного регіону України;
Військову прокуратуру Північного регіону України перейменовано у військову прокуратуру Центрального регіону України;
- 01.11.2004 по 31.07.2005 прокурор відділу нагляду за додержанням законів у військових формуваннях військової прокуратури Центрального регіону України;
- 01.08.2005 по 03.11.2009 помічник військового прокурора Білоцерківського гарнізону Центрального регіону України;
- 04.11.2009 по 02.03.2010 проходження військової служби у розпорядженні військового прокурора Центрального регіону України ;
- 03.03.2010 по 19.05.2010 проходження військової служби у розпорядженні Міністерства оборони України;
- 20.05.2010 по 10.09.2010 проходження військової служби на посаді помічника начальника арсеналу - начальника юридичної групи 20 арсеналу інженерних військ ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
Звільнений з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Генштаб ЗСУ № 344 від 25.08.2010.
Звільнений з посади начальника юридичної групи (з правової роботи) помічника начальника 20 арсеналу інженерних військ ІНФОРМАЦІЯ_5 та виключений зі списків особового складу з 10.09.2010.
- 10.01.2011 по 18.05.2012 начальник юридичного відділу Державного підприємства Міністерства оборони України «Білоцерківський військовий торг» ;
- 02.07.2014 по 03.08.2014 прокурор Білоцерківської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Центрального регіону України;
- 04.08.2014 по 31.08.2014 старший прокурор Білоцерківської прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Центрального регіону України;
Прокуратура Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері реорганізована шляхом перетворення у військову прокуратуру Центрального регіону України.
- 01.09.2014 по 30.01.2015 старший прокурор військової прокуратури Білоцерківського гарнізону Центрального регіону України;
Звільнений з посади у зв`язку зі вступом на військову службу (п. 3 ст. 36 КЗпП України)
- 31.01.2015 по 05.07.2015 старший прокурор військової прокуратури Білоцерківського гарнізону Центрального регіону України;
- 06.07.2015 по 08.10.2018 прокурор військової прокуратури Білоцерківського гарнізону Центрального регіону України;
- 09.10.2018 по 05.11.2018 прокурор відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності слідчого управління військової прокуратури Центрального регіону України;
- 06.11.2018 по 03.02.2019 прокурор відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні слідчого управління військової прокуратури Центрального регіону України;
- 04.02.2019 по 30.04.2019 прокурор відділу нагляду з організації процесуального керівництва, підтримання обвинувачення в суді, додержання законів при виконанні судових рішень та координації правоохоронної діяльності управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури Центрального регіону України;
- 01.05.2019 по 01.05.2019 проходження військової служби у розпорядженні військового прокурора об`єднаних сил;
- 02.05.2019 по 07.02.2020 прокурор другого відділу нагляду з організації процесуального керівництва та координації діяльності управління нагляду за додержанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури об`єднаних сил;
- 08.02.2020 по 10.09.2020 начальник відділу роботи з кадрами військової прокуратури об`єднаних сил (посада прокурора);
Звільнений з військової служби у запас за підпунктом «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Звільнений з посади начальника відділу роботи з кадрами військової прокуратури об`єднаних сил та виключений зі списків особового складу з 10.09.2020.
- 11.09.2020 по 20.10.2020 прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях за фактами безповоротних втрат у не бойовій обстановці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил;
- 21.10.2020 по 28.03.2023 начальник відділу кадрової роботи та державної служби Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил (посада прокурора);
- 29.03.2023 по 26.04.2023 начальник відділу кадрової роботи та державної служби Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону (посада прокурора);
- з 27.04.2023 начальник відділу кадрової роботи та державної служби Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону (посада прокурора).
Відповідно до пункту 18 розділу ІІ «Прикінцевих і перехідних положень» Закону України від 19.09.2019 №113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформування органів прокуратури» та пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивача наказом Міністра оборони України (по особовому складу) № 449 від 10.09.2020, звільнено з військової служби у запас за підпунктом “г” пункту 2 частини 5 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі).
Наказом військової прокуратури об`єднаних сил від 10.09.2020 № 585к позивача з 10.09.2020 виключено зі списків особового складу військової прокуратури об`єднаних сил, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до військового комісаріату
Відповідно до наказу військової прокуратури об`єднаних сил від 10.09.2020 року № 585к станом на день звільнення вислуга позивача на військовій службі становила 20 календарних років 03 місяці 15 днів, пільгова - 02 роки 08 місяців 18 днів.
Відтак, з врахуванням пільгового періоду вислуга років позивача складає більш як 20 років, що встановлені пунктом «в» частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ.
Суд зазначає, що до 19.02.2022 пунктом 3 Порядку № 393 було визначено стаж, який зараховувався до вислуги років при призначенні пенсії у пільговому обчисленні.
У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України 16.02.2022 постанови № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» така редакція Порядку зазнала змін (набрання чинності 19.02.2022).
Так, пункт 2-1 Порядку визначав, що для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.
Згідно з розділом 1 цього Порядку для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.
Пунктом 3 Порядку визначено стаж, який зараховується на пільгових умовах до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.
Таким чином, після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», і стаття 12 Закону №2262-XII, і Постанова №393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.
Виходячи з положень статті 12 Закону №2262-XII та пунктів 1 та 2-1 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови №393 визначає, що певні періоди, підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.
Тобто, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» усунуто розбіжності між Законом № 2262-XII та постановою № 393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.
За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Конституційний Суд України в рішенні від 12.07.2019 № 5-р(I)/2019 висловив думку, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини).
Правова визначеність як елемент верховенства права не передбачає заборони на зміну нормативно-правового регулювання. На думку Конституційного Суду України, особи розраховують на стабільність та усталеність юридичного регулювання, тому часті та непередбачувані зміни законодавства перешкоджають ефективній реалізації ними прав і свобод, а також підривають довіру до органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Однак очікування осіб не можуть впливати на внесення змін до законів та інших нормативно-правових актів (абзац 4 п. 4.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22.05.2018 № 5-р/2018).
Конституційний Суд України звертав увагу на те, що законодавець, змінюючи відносини у сфері пенсійного забезпечення з метою удосконалення соціальної політики держави шляхом перерозподілу суспільного доходу, не може убезпечити людину від зміни умов її соціального забезпечення. Зміни у цій сфері мають бути достатньо обґрунтованими, здійснюватися поступово, обачно й у заздалегідь обміркований спосіб, базуватися на об`єктивних критеріях, бути пропорційними меті зміни юридичного регулювання, забезпечувати справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й обов`язком захищати права людини, не порушуючи при цьому сутності права на соціальний захист (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019 № 2-р/2019).

Застосовуючи ці загальні підходи в контексті обставин справи, суд першої інстанції зазначив, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма, яка діяла на момент виникнення спірного питання.
На час звільнення позивача зі служби, діяла редакція Порядку № 393, яка передбачала пільгове зарахування вислуги років.
Судом враховано правовий висновок в постановах Верховного Суду від 27 березня 2024 року у справі № 160/888/23, від 15 квітня 2024 року у справі № 140/11144/23, від 10 червня 2024 року у справі № 260/4588/23.
Рішенням суду було встановлено, що на час звільнення позивача та призначення йому пенсії за вислугу років, він мав визначену цим Законом вислугу років для призначення пенсії згідно пункту «в» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.
Враховуючи те, що станом на дату звільнення позивача зі служби діяла попередня редакція пункту 3 Порядку № 393, окружний суд дійшов висновку, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі вказаного Закону.

Апеляційний суд зазначає, що право на призначення пенсії позивачу згідно пункту «в» статті 12 Закону № 2262-ХІІ вже вирішено в судовому порядку в межах іншої справи.
Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.04.2025 у справі № 200/1476/25 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії від 13.11.2024 №2908319933.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 17.08.2024 пенсію за вислугу років відповідно до пункту “в” статті 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-ХІІ, пункту 11 статті 1 Закону України “Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільнилися з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей” від 15.06.2004 №1763-IV в редакції, яка діяла на час звільнення ОСОБА_1 з військової служби станом на 10.09.2020.
Вказане рішення набрало законної сили 08.07.2025 після перегляду в апеляційній інстанції.

Також з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 з 02.06.2025 є отримувачем пенсії за вислугу років згідно з Законом України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі — Закон №1697). Розмір пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону №1697 складає 23610.00 грн.

28.07.2025 позивач звернувся до Пенсійного органу з метою переведення його з одного виду пенсії на інший за іншим Законом, через вебпортал ПФУ, відповідно до якої просив здійснити перерахунок - переведення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «в» частин 1 статті 12 та 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні 23 роки 00 місяців 03 дні, із врахуванням довідки про розміри заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 25.07.2025 № 14- 252вих-25 Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, з урахування підвищень ветеранам війни передбачених ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни», без будь яких обмежень максимальним розміром пенсії, додаткових надбавок, індексацій та підвищень до пенсії та без обмеження грошового забезпечення максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску, і виплачувати з 17.08.2024.

Колегія суддів повторює, що питання призначення пенсії позивачу з 17.08.2024 згідно пункту «в» статті 12 Закону № 2262-ХІІ вже вирішено в судовому порядку в межах іншої справи № 200/1476/25. 
Подібні вимоги (щодо призначення пенсії) не можуть бути повторно заявлені в межах іншої справи.
В межах нинішньої справи фактично позивач вимагає врахувати при призначенні такої пенсії інші відомості про його заробіток.
Так, в межах справи № 200/1476/25 позивачем надавались відомості про грошове забезпечення, розраховане на підставі грошового атестата та довідки ГЗ, яке встановлено у розмірі 34628.27 грн та складається з:
- посадового окладу — 7750.00 грн;
- окладу за військове звання — 1410.00 грн;
- процентної надбавки за вислугу років 45% — 4122.00 грн;
- середньомісячної суми додаткових видів ГЗ за 24 місяці — 21346.27 грн.
Відповідно до пункту «в» статті 13 Закону №2262 особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, які звільняються з військової служби на умовах Закону №1763 (пункт «в» статті 12) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: за вислугу 20 років - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 3 проценти за кожний повний рік вислуги понад 20 років, але не більше ніж 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення. 
Загальна вислуга років гр. ОСОБА_1 згідно з наданими документами складає 23 роки. Відповідно, розмір пенсії за Законом №2262 буде розраховано з урахуванням 59% (50% + 3 роки х 3%) відповідних сум грошового забезпечення. 
Розмір пенсії ОСОБА_1 складе 22560.93 грн, в тому числі:
- 20430.68 грн — основний розмір пенсії (34628.27 грн х 59%);
- 1500,00 грн – індексація пенсії базового ОСНП 2025 (20430.68 х 0,115);
- 590.25 грн – підвищення як учаснику бойових дій;
- 40.00 грн– доплата до підвищення як учаснику бойових дій. 
Таким чином, розмір пенсії за вислугу років згідно з Законом №2262 буде на 1049.07 грн менше за отримуваний ОСОБА_1 розмір пенсії за Законом №1697.

В нинішній справі позивач просить врахувати відомості про його заробіток (грошове забезпечення), викладені в довідці про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 25.07.2025 №14-252, яка була видана Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону, містить в собі відомості щодо розміру грошового забезпечення за нормами, чинними на 01 січня 2022 року, за відповідною (прирівняною) посадою начальник відділу роботи з кадрами військової (на день призначення/перерахунку пенсії) прокуратури об`єднаних сил, яка прирівняна до посади начальника відділу кадрової роботи та державної служби Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.
При цьому, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019 та Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 року, Закону України "Про Державний бюджет України на 2022" № 1928-ІХ від 02.12.2021, постанова Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб":
посадовий оклад - 58560,00 грн,
оклад за військовим званням (підполковник) - 1410,00 грн,
надбавка за вислугу років 45% - 26986,50 грн,
надбавка за роботу з таємними документами 10% - 5856,00 грн,
матеріальні допомоги (для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань) (1/12) – по 7734,38;
усього: 108281,25 грн.

Вирішуючи це питання, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 7 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VІІ), в редакції до внесення до нього змін Законом України від 19 вересня 2019 року № 113-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі - Закон № 113-IX), військові прокуратури входили до системи органів прокуратури.
Частиною другою тієї ж статті було визначено, що до військових прокуратур належать Головна військова прокуратура (на правах структурного підрозділу Генеральної прокуратури України), військові прокуратури регіонів (на правах регіональних), військові прокуратури гарнізонів та інші військові прокуратури (на правах місцевих), перелік яких визначається в Додатку до цього Закону. У разі якщо в силу виключних обставин у певних адміністративно-територіальних одиницях не діють органи прокуратури України, які мають здійснювати там нагляд, за рішенням Генерального прокурора виконання їх функцій може покладатися на військові прокуратури. Утворення, реорганізація та ліквідація військових прокуратур, визначення їх статусу, компетенції, структури і штатів здійснюються Генеральним прокурором.
Відповідно до абзаців першого та четвертого частини четвертої статті 27 Закону № 1697-VІІ військовими прокурорами призначаються громадяни з числа офіцерів, які проходять військову службу або перебувають у запасі і мають вищу юридичну освіту, за умови укладення ними контракту про проходження служби осіб офіцерського складу у військовій прокуратурі. Військовослужбовці військової прокуратури у своїй діяльності керуються Законом України "Про прокуратуру" і проходять військову службу відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та інших законодавчих актів України, якими встановлено правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил України.
Законом № 113-ІХ військові прокуратури виключені із системи органів прокуратури.
Відповідно до абзацу третього пункту 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» цього Закону за прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.
Згідно ч.3 ст. 81 Закону № 1697-VІІ посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року {Частина третя статті 81 в редакції Законів № 1774-VIII від 06.12.2016, № 113-IX від 19.09.2019}.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої цієї ж статті посадові оклади прокурорів, які перебувають на адміністративних посадах, встановлюються у такому розмірі: керівника обласної прокуратури - 1,5 посадового окладу прокурора обласної прокуратури.
Статтею 7 Закону України від 2 грудня 2021 року № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури: з 1 січня - 1600 гривень.
З огляду на приписи статті 81 Закону № 1697-VІІ, Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону позивачу видана довідка від 25.07.2025 №14-252, що містить в собі відомості щодо розміру грошового забезпечення за нормами, чинними на 1 січня 2022 року, за відповідною (прирівняною) посадою начальник відділу роботи з кадрами військової (на день призначення/перерахунку пенсії) прокуратури об`єднаних сил, яка прирівняна до посади начальника відділу кадрової роботи та державної служби Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, виходячи з посадового окладу 36,6 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, встановленого Законом України від 2 грудня 2021 року № 1928-IX «Про Державний бюджет України на 2022 рік», - 1600 х 36,6 = 58560 гривень.
Відповідно до ч.7 ст. 81 Закону № 1697-VІІ прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу.
Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам затверджується Кабінетом Міністрів України.
Як вказувалось вище, зазначена довідка видана на підставі Закону України від 14.10.2014 № 1697-VІІ «Про прокуратуру» та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», тобто, є поєднанням заробітної плати прокурора, який не є військовослужбовцем, та грошового забезпечення військовослужбовця.
Пунктом 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 р. № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах, складається з посадового окладу та інших виплат, установлених цією постановою, а також окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років у розмірі і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, довідка про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), яка була видана Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, містить в собі відомості щодо розміру окладу як складової заробітної плати за відповідною посадою прокурора в Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, де позивач зараз працює, а не оклад як складової грошового забезпечення, встановлений за аналогічною або відповідною посадою в органі, з якого він був відряджений, за військовою (спеціальною) посадою.
Верховний Суд у постанові від 09 лютого 2023 року у справі №825/2164/18 також дійшов правового висновку про те, що для військовослужбовців, відряджених для роботи в органах державної влади, які одержували заробітну плату в порядку і розмірах, установлених для працівників цих органів та організацій, Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено особливість обчислення пенсії, а саме: особам офіцерського складу, які були відряджені для роботи в органах державної влади та одержували заробітну плату в порядку і розмірах, установлених для працівників цих органів та організацій, пенсії обчислюються виходячи з посадового окладу, встановленого за аналогічною посадою відповідно для осіб офіцерського складу. Тобто базою для обчислення і перерахунку пенсії є грошове забезпечення, встановлене за військовою (спеціальною) посадою, а не фактично отримуваний заробіток за місцем проходження служби.
В схожих правовідносинах в постанові від 23 серпня 2023 року в справі №380/17897/21 в пункті 114 Верховний Суд сформулював наступний правовий висновок щодо застосування ч.4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у сукупності з положеннями Порядку № 45:
«У разі виникнення підстав для перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у особи, яка під час проходження служби обіймала посаду судді військового суду, при такому перерахунку необхідно використовувати посадовий оклад військовослужбовця».
Отже, наведена довідка не відповідає вимогам Порядку №45, тому посилання позивача на те, що відповідач повинен був здійснити перерахунок пенсії, отримавши відповідну довідку, не заслуговують на увагу.
Відтак, доводи 1-го відповідача на неможливість проведення спірного переведення/перерахунку пенсії, з огляду на те, що в порушення Порядку № 3-1 документи позивача про призначення пенсії до Головного управління від уповноважених органів не надходили, є обґрунтованими.

Як встановлено матеріалами справи, позивача, який був відряджений до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі, було звільнено з військової служби у запас.
Подібні правовідносини вже були предметом розгляду Верховного Суду, зокрема, викладені в постанові від 25 листопада 2025 року в справі № 380/23724/24:
«19. Ключовим у цій справі є питання визначення належного суб`єкта, уповноваженого на видачу довідки про розмір та складові грошового забезпечення для перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної позивачеві відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
20. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 N 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок №3-1).
21. Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
22. Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
23. Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, є збільшення рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, що може бути реалізовано двома шляхами: 1) через централізований механізм повідомлень та інформувань територіального органу Пенсійного фонду України органами влади, у спосіб, визначений пунктами 1-3 Порядку № 45; 2) за заявою пенсіонера, яка подається ним самостійно разом із відповідною довідкою про розмір грошового забезпечення.
24. При цьому колегія суддів наголошує, що до моменту отримання (через централізований механізм інформувань або від пенсіонера особисто) належної довідки від державного органу, уповноваженого видавати такі довідки, в пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії.
25. Крім того, механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, визначений Порядком №45, згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
26. Абзацами 1 та 2 пункту 3 Порядку № 45 передбачено, що на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
27. Водночас, абзацами 13 та 14 пункту 3 Порядку №45 встановлено, що особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих державними органами, згідно з наказами яких особи відряджалися для виконання службових обов`язків.
У разі ліквідації зазначених державних органів довідки видаються правонаступниками таких органів, а в разі їх відсутності - державними органами, визначеними відповідними актами Кабінету Міністрів України.
28. Аналогічне за змістом положення закріплене також в абзаці 6 пункту 5 Порядку № 45, відповідно до якого особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо із займаних посад у зазначених органах, установах, до яких вони були відряджені, грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за аналогічними або відповідними посадами в органі, з якого вони були відряджені. За бажанням особи грошове забезпечення враховується за посадою, яку особа займала до відрядження для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств.
29. Таким чином, аналіз положень абзацу 13 пункту 3 та абзацу 6 пункту 5 Порядку № 45 дозволяє дійти висновку, що для осіб, які були відряджені для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств, та були звільнені безпосередньо з посад у цих органах, довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії видає той орган, який своїм наказом відрядив таку особу для виконання службових обов`язків. При цьому розмір грошового забезпечення у такому разі встановлюється за аналогічною або відповідною посадою в органі, з якого вони були відряджені.
30. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 13.12.2023 у справі №320/5213/19, від 22.11.2024 у справі №380/9113/23, від 22.01.2025 у справі №380/17603/23, від 19.02.2025 у справі №200/4272/24 та інших.
31. Згідно з пунктом 2.1 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 грудня 2014 року № 937 (далі - Інструкція №937), робота із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України здійснюється, зокрема, районними (міськими, районними у містах, об`єднаними районними, об`єднаними міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦКСП); обласними ТЦКСП.
32. За змістом пункту 2.6 Інструкції №937 на обласні ТЦКСП покладаються, зокрема, такі обов`язки: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; складання та подання до органів, що призначають пенсії, довідок про розмір грошового забезпечення згідно з Порядком № 45.
33. Отже, саме обласні ТЦКСП є органами уповноваженими видавати довідки про складові грошового забезпечення для осіб, які звільнені з військової служби та отримують пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
34. За встановлених судами попередніх інстанцій обставин, враховуючи наведені вище норми матеріального права, якими врегульовані спірні правовідносини, колегія суддів зазначає, що для перерахунку пенсії позивача як військовослужбовця, якого згідно з наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 12.03.2007 №260 було відряджено до Генеральної прокурори України із залишенням на військовій службі та якого надалі було звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я (наказ Міністра оборони України (по особовому складу) від 03.02.2020 №39), саме обласний ТЦКСП є належним органом, уповноваженим видавати довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується під час перерахунку його пенсії.
35. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання ГУ ПФУ здійснити з 01.02.2022 перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 17.02.2022 № 77, оскільки зазначена довідка видана неналежним органом. При цьому, не підлягає задоволенню і вимога про зобов`язання відповідача здійснити такий перерахунок без обмеження пенсії максимальним розміром, оскільки така вимога є похідною».
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, підстав для задоволення позову не існує.

Посилання на висновки Верховного Суду у справі № 300/3496/22 від 19 лютого 2024 року не заслуговують на увагу.
По-перше, в цій справі предметом позову було перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2021, а не з 01.01.2022, як в нинішній справі та в справах № 380/23724/24 та №200/4272/24.
По-друге, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 зазначала, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.
Апеляційним судом в нинішній справі застосовуються висновки Верховного Суду, викладені саме в постановах у справах № 380/23724/24 та № 200/4272/24, тому що вони викладені пізніше за висновки, викладені в справі № 300/3496/22, а також оскільки викладаються неодноразово, що свідчить про їх сталість.
В свою чергу, в постанові у справі № 200/4272/24 зазначено наступне.
«106. Щодо доводів скаржника про невідповідність висновків суду апеляційної інстанції правовій позиції Верховного Суду, сформованій у рішенні від 17 грудня 2019 року в зразковій справі №160/8324/19, колегія зазначає про те, що висновки Верховного Суду у вказаній зразковій справі підлягають застосуванню в адміністративних справах щодо звернення осіб, звільнених з військової служби, які отримують пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ до суду з адміністративними позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України, на обліку яких перебувають позивачі, з позовними вимогами щодо відмови у підготовці та наданні до територіального пенсійного орану оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, положень постанови № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 квітня 2019 року основного розміру пенсії та зобов`язання відповідача підготувати та надати до територіального органу Пенсійного фонду України таку довідку, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень постанови КМУ №704.
107. Крім того Суд також не бере до уваги посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 06 червня 2023 року у справі №580/2450/21 та від 19 лютого 2024 року у справі №300/3496/22, оскільки у цих справах Судом не здійснювався аналіз положень абзацу 9 пункту 3 та абзацу 6 пункту 5 Порядку № 45. Крім того, Суд наголошує, що правовий статус позивача у справі, рішення у якій оскаржується та позивачів у справах № 300/3496/22 та №580/2450/21 не є тотожними з огляду на те, що у справах № 300/3496/22 та №580/2450/21 позивачі не відряджалися для виконання службових обов`язків до інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств».

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду – скасуванню.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.
Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року у справі № 200/6220/25 – скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, про зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Повне судове рішення – 20 травня 2026 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук