ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року 
м. Київ
cправа № 910/2694/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,
розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.03.2026 (суддя Головіна К. І.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2026 (Сулім В. В. - головуючий, судді Гаврилюк О. М., Демидова А. М.) у справі 
за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі»
до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»
про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
1. Короткий зміст судових рішень 
1.1. 12.03.2026 до Господарського суду міста Києва звернулося Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі» із заявою про забезпечення позову до його подання.
Заява обґрунтована тим, що АТ «ДТЕК Одеські електромережі» має намір звернутися до Господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про визнання незаконними та скасування рішень ПрАТ «НЕК «Укренерго» від 05.03.2023 № 01/16114, від 28.10.2025 № 01/65370, від 10.03.2026 № 01/17006 щодо перекладення обсягів постачання ДПЗД «Укрінтеренерго» електричної енергії на втрати АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» по віртуальній точці комерційного обліку споживача АТ «Одеський припортовий завод» (EIC-код ТКО 62ZV193111S60286R) за липень - вересень 2025 року; та про зобов`язання ПрАТ «НЕК «Укренерго» відновити становище АТ «ДТЕК Одеські електромережі», яке існувало до порушення права, шляхом зобов`язання відповідача вчинити дії щодо зміни сертифікованих даних комерційного обліку та покладення вказаних обсягів на ДПЗД «Укрінтеренерго».
У заяві про забезпечення позову АТ «ДТЕК Одеські електромережі» просить заборонити ПрАТ «НЕК «Укренерго» як адміністратору комерційного обліку та адміністратору розрахунків, до набрання рішенням суду за майбутнім позовом законної сили реалізовувати рішення від 05.03.2026 № 01/16114, від 28.10.2025 № 01/65370, від 10.03.2026 № 01/17006 по віртуальній точці комерційного обліку (EIC-код ТКО 62ZV193111S60286R) щодо спожитих обсягів АТ «Одеський припортовий завод» за липень 2025, серпень 2025, вересень 2025 у частині внесення, використання чи застосування скоригованих даних комерційного обліку у системі управління ринком (платформа DataHub) та при проведенні розрахунків небалансів балансуючої групи, до якої входить АТ «ДТЕК «Одеські електромережі», по обсягам споживання електричної енергії АТ «Одеський припортовий завод».
Заява аргументована тим, що 22.04.2025 АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» приєднано до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії №285, що є публічним договором приєднання та Додатком 1 до Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №307, чинний на момент спірних взаємовідносин (далі - Правила ринку), та долучено до реєстру учасників ринку. 
Пунктом 1.6 вказаного договору № 285 передбачено, що учасник ринку передає свою відповідальність іншій СВБ шляхом укладання договору щодо участі в балансуючій групі такого учасника ринку у порядку, передбаченому Правилами ринку на час делегування фінансової відповідальності за небаланси учасника ринку іншій СВБ цей Договір призупиняє свою дію лише в частині фінансової відповідальності за небаланси електричної енергії перед ОСП. 
Відповідно до глави 1.5 Правил ринку АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» стало учасником балансуючої групи згідно укладеного договору про купівлю-продаж електричної енергії для врегулювання небалансів від 19.07.2024 №2-1-2024/2374. Стороною, відповідальною за баланси за вказаним договором є ТОВ «Д.Трейдінг». 
Відповідно до умов п. 1.2 договору про купівлю-продаж електричної енергії для врегулювання небалансів від 19.07.2024 №2-1-2024/2374 та п. 1.5.5. Правил ринку ТОВ «Д.Трейдінг» несе фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії балансуючої групи (в т.ч. АТ «ДТЕК «Одеські електромережі») перед ПрАТ «НЕК «Укренерго».
З 03.07.2025 постачання електричної енергії АТ «Одеський припортовий завод» здійснювалося ДПЗД «Укрінтеренерго» на підставі укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником останньої надії № 07/25. 
ДПЗД «Укрінтеренерго» направило вимогу постачальника на відключення об`єкта (точки комерційного обліку) споживача від 03.07.2025 на відключення АТ «Одеський припортовий завод» з 23.07.2025.
23.07.2025 АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» вказану вимогу відхилило з підстав перебування на розгляді в Господарському суді Одеської області справи № 916/1701/25 з посиланням на абз. 4 п. 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії.
В свою чергу, ДПЗД «Укрінтеренерго» відповідно до розділів 10.1 та 10.2 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2028 №311 ініціювало спір із ПрАТ «НЕК «Укренерго» за період липень-вересень 2025.
За результатом розгляду спору за липень 2025 року ПрАТ «НЕК «Укренерго» дійшов наступного висновку: «ОСР в порушення вимог п. 6.2.8 та п. 7.10 ПРРЕЕ покладає (завантажує) на платформу Датахаб обсяги електричної енергії, що спожиті споживачами, на постачальника «останньої надії». Прийнято рішення від 05.03.2026 №01/16114, яким АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» мало виконати проведення коригування даних комерційного обліку шляхом виключення обсягів споживання електроенергії споживачів з обсягів постачання електроенергії ПОН.
За результатом розгляду спору за серпень 2025 року ПрАТ «НЕК «Укренерго» дійшов наступного висновку: «ОСР в порушення вимог п. 6.2.8 та п. 7.10 ПРРЕЕ покладає (завантажує) на платформу Датахаб обсяги електричної енергії на постачальника «останньої надії», що спожиті споживачами, які згідно даних інформаційно-телекомунікаційної платформи Датахаб не обліковуються за постачальником «останньої надії», як стороною відповідальної за баланс. Прийнято рішення від 28.10.2025 р. №01/65370, яким АТ «ДТЕК «Одеські » мало виконати проведення коригування даних комерційного обліку шляхом виключення обсягів споживання електроенергії споживачів з обсягів постачання електроенергії ПОН.
17.02.2026 за №01/11553 ПрАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» направив лист «Про перекладку даних комерційного обліку», зі змісту якого йдеться про те, що ПрАТ «НЕК «Укренерго» сформовано оновлені дані комерційного обліку з повідомленням Адміністратора розрахунків про готовність даних комерційного обліку для коригування за серпень 2025 по віртуальній точці комерційного обліку (ЕІС-код ТКО 62ZV193111S60286R), для здійснення перерахунку платежів.
За результатом розгляду спору за вересень2025 року ПрАТ «НЕК «Укренерго» дійшов наступного висновку: «ОСР в порушення вимог п. 6.2.8 та п. 7.10 ПРРЕЕ покладає (завантажує) на платформу Датахаб обсяги електричної енергії на постачальника «останньої надії», що спожиті споживачами, які згідно даних інформаційно-телекомунікаційної платформи Датахаб не обліковуються за постачальником «останньої надії», як стороною відповідальної за баланс та які не
відключені згідно з вимогою електропостачальника про відключення». Прийнято рішення від 10.03.2026 №01/17006, яким АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» мало виконати проведення коригування даних комерційного обліку шляхом виключення обсягів споживання електроенергії споживачів з обсягів постачання електроенергії ПОН. 
Тобто, ПрАТ «НЕК «Укренерго» як АКО своїми рішеннями виключив спожитий обсяг електричної енергії у липні 2025, серпні 2025, вересні 2025 споживачем АТ «Одеський припортовий завод» з обсягів постачання ДПЗД «Укрінтеренерго» та переклав ці обсяги на втрати ОСР - АТ «ДТЕК «Одеські електромережі».
Не погоджуючись з діями ДПЗД «Укрінтеренерго» направленими на відключення об`єкта АТ «Одеський припортовий завод» останнє звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про визнання недійсним одностороннього правочину ДПЗД «Укрінтеренерго» з відмови виконувати умови договору про постачання електричної енергії постачальником останньої надії №07/25 від 03.07.2025 та визнання недійсним одностороннього правочину АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» з відмови виконувати умови публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1 (справа 916/512/26).
Позовні вимоги АТ «Одеський припортовий завод» обґрунтовував з посиланням на порушення ДПЗД «Укрінтеренерго» п. 12 ст. 64 ЗУ «Про ринок електричної енергії», відсутності підстав для припинення постачання електричної енергії, про віднесення до об`єкта підвищеної небезпеки 1 класу АТ «Одеський припортовий завод» з включенням його до Державного електронного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки за №15-2410-28 та що об`єкти критичної інфраструктури АТ «Одеський припортовий завод» як оператора ОКІ внесено до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури.
Згідно п. 10.2.26. Кодексу комерційного обліку якщо вирішення суперечки передбачає зміну даних, АКО повинен провести нове формування сертифікованих даних для відповідних учасників ринку та передати ці дані АР та учасникам ринку для здійснення перерахунку платежів.
Пункт 1.2 Додатку 10 «Правила коригування» до Правил ринку затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. №307 вказує на те, що надання АКО оновлених сертифікованих даних комерційного обліку до АР для проведення планового коригування щодо розрахункового місяця здійснюються: не пізніше 15 календарного дня другого місяця, наступного за розрахунковим; не пізніше 15 календарного дня сьомого місяця, наступного за розрахунковим.
Тож, не пізніше 15.03.2026, 15.04.2026 Адміністратор розрахунків має виконати рішення Адміністратора комерційного обліку від 28.10.2025 №01/65370, від 10.03.2026 №01/17006 ПрАТ «НЕК «Укренерго» та розрахувати (визначити) обсяг та вартість небалансів електричної енергії для ТОВ «Д.Трейдінг», як стороні відповідальній за баланс (СВБ) в балансуючу групу якого входить АТ «ДТЕК «Одеські електромережі», що виникли у зв`язку з формуванням АКО оновлених даних комерційного обліку по ТКО АТ «Одеський припортовий завод» за спірний період (серпень 2025, вересень 2025), з направленням для оплати ТОВ «Д.Трейдінг» звітів про коригування та коригувальних актів купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів за спірний період (серпень 2025, вересень 2025).
Щодо липня 2025, то Адміністратор комерційного обліку мав прийняти та виконати рішення не пізніше 15.02.2026, втім допустив пропущення встановленого строку.
З метою недопущення настання негативних наслідків, передбачених главою 1.7., пунктами 10.12 та 10.15 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №307 (далі - Правила ринку) у вигляді набуття учасником ринку статусу «Переддефолтний» та «Дефолтний» ТОВ «Д.Трейдінг» змушений буде оплатити виставлені АР рахунки з подальшим їх перевиставленням позивачу, як учаснику СВБ, на виконання умов договору про участь у балансуючій групі.
Тож, саме АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» є кінцевим платником у разі реалізації вказаних рішень АКО, оскільки ТОВ «Д.Трейдінг» лише виконує функцію розрахункової сторони балансуючої групи і після отримання рахунків зобов`язаний перекласти фінансовий тягар на учасників групи, включно з позивачем.
В свою чергу, оскільки станом на момент подання даної заяви про забезпечення позову існує спір стосовно правомірності дій ДПЗД «Укрінтеренерго» та рішення АКО щодо покладення обсягів споживання електричної енергії по ТКО АТ «Одеський припортовий завод» на позивача (справа № 916/512/26), виконання учасниками ринку спірних рішень АКО є передчасним.
У разі набрання рішенням Господарського суду Одеської області у справі № 916/512/26 законної сили, яким буде встановлено законні підстави віднесення обсягів споживання електричної енергії АТ «Одеський припортовий завод» на балансуючу групу ДПЗД «Укрінтеренерго», і якщо на цей момент АР та позивачем буде виконано спірні рішення АКО, захист порушених прав позивача та виконання рішень у даній справі шляхом повернення позивачу сплачених коштів на виконання рішень АКО вкрай буде ускладнено.
Виходячи з вищезазначеного, виконання відповідачем, як АР, прийнятих рішень у статусі АКО щодо проведення корегувань небалансів електричної енергії по обсягам постачання ДПЗД «Укрінтеренерго» споживачу АТ «Одеський припортовий завод» за липень 2025, серпень 2025, вересень 2025 спричинить значне додаткове фінансове навантаження на позивача у розмірі 51 859 791, 54 грн, тобто прямі негативні наслідки у вигляді безпідставних нарахувань, втрати значних коштів та ризику порушення умов участі на ринку електроенергії.
За твердженням заявника, заходи забезпечення позову, зазначені в даній заяві, є вкрай необхідними для захисту прав позивача та безпосередньо пов`язані із предметом позову, з яким АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» планує звернутися до Господарського суду міста Києва:
- визнати незаконними та скасувати рішення Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» як Адміністратора комерційного обліку від 05.03.2026 №01/16114, від 28.10.2025 №01/65370, від 10.03.2026 №01/17006 прийняті за результатами суперечки, ініційованої ДПЗД «Укрінтеренерго» щодо даних комерційного обліку споживання електричної енергії споживачами постачальника останньої надії у липні 2025, серпні 2025, вересні 2025, в частині коригування даних комерційного обліку споживача АТ «Одеський припортовий завод» по віртуальній точці комерційного обліку (ЕІС-код ТКО 62ZV193111S60286R) за період липень - вересень 2025 та покладення обсягів спожитої електричної енергії на втрати Акціонерному товариству «ДТЕК Одеські електромережі»;
- зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» відновити становище Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі», яке існувало до порушення права, шляхом зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» як Адміністратора комерційного обліку вчинити дії щодо зміни сертифікованих даних комерційного обліку (ЕІС-код ТКО 62ZV193111S60286R) в системі управління ринком (на платформі DATAHUB (Датахаб), а саме виключити з облікових даних Оператора системи розподілу Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» обсяги електричної енергії спожиті за період серпня 2025 АТ «Одеський припортовий завод» (ЕІС-код ТКО 62ZV193111S60286R), які покласти на балансуючу групу електропостачальника ДПЗД «Укрінтеренерго», як постачальника «останньої надії» та передати зазначені нові сертифіковані дані комерційного обліку Адміністратору розрахунків та учасникам ринку для здійснення перерахунку платежів.
1.2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2026, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2026, заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову - задоволено.
Суди дійшли висновку про відповідність обраного позивачем заходу забезпечення майбутнього позову вимогам, на забезпечення яких він вживається; наявність зв`язку між обраним позивачем заходом забезпечення позову у вигляді заборони ПрАТ «НЕК «Укренерго», як Адміністратору комерційного обліку та Адміністратору розрахунків, виконувати та реалізовувати рішення від 05.03.2026 № 01/16114, від 28.10.2025 № 01/65370, від 10.03.2026 № 01/17006 щодо спожитих АТ «Одеський припортовий завод» обсягів електроенергії за липень 2025, серпень 2025, вересень 2025, та позовними вимогами про визнання незаконними та скасування вищевказаних рішень ПрАТ «НЕК «Укренерго» і зобов`язання останнього відновити становище, яке існувало до порушення права.
22.04.2025 АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» приєдналося до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії № 285, що є публічним договором приєднання до Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307, та долучилося до реєстру учасників ринку. Також заявник став учасником балансуючої групи за укладеним договором про купівлю-продаж електричної енергії для врегулювання небалансів № 2-1-2024/2374 від 19.07.2024, за яким стороною, відповідальною за баланси, є ТОВ «Д.Трейдінг». 
Поряд з цим ДПЗД «Укрінтеренерго» здійснювало постачання електричної енергії АТ «Одеський припортовий завод» на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником останньої надії № 07/25. Проте у липні 2025 року ДПЗД «Укрінтеренерго» направило заявнику вимогу постачальника щодо відключення об`єкта (точки комерційного обліку) споживача - АТ «Одеський припортовий завод», а також з відповідними заявами звернулося до ПрАТ «НЕК «Укренерго».
За вказаними зверненнями ПрАТ «НЕК «Укренерго» рішеннями від 05.03.2023 № 01/16114, від 28.10.2025 № 01/65370, від 10.03.2026 № 01/17006 по віртуальній точці комерційного обліку (EIC-код ТКО 62ZV193111S60286R) вирішило виключити з обсягів постачання ДПЗД «Укрінтеренерго» спожиті АТ «Одеський припортовий завод» у липні - вересні 2025 року обсяги електричної енергії та переклало ці обсяги на втрати заявника - АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» як оператора системи розподілу (далі - ОСР). У подальшому споживач (АТ «Одеський припортовий завод») оскаржив такі дії постачальника щодо відключення його від споживання та дії ОСР (заявника) щодо відмови виконувати умови договору про надання послуг з розподілу електроенергії. 
Водночас в силу закону адміністратор розрахунків має виконати рішення адміністратора комерційного обліку (відповідача) не пізніше 15.02.2026, 15.03.2026, 15.04.2026, та розрахувати (визначити) обсяг та вартість небалансів електричної енергії, що виникли у зв`язку з формуванням АКО оновлених даних комерційного обліку по АТ «Одеський припортовий завод» за вказаний період для ТОВ «Д.Трейдінг», як стороні відповідальній за баланс (СВБ), до балансуючої групи якого входить заявник, з направленням звітів для оплати та коригувальних актів купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів за цей період.
Тож саме АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» є кінцевим платником у разі реалізації цих рішень АКО, адже ТОВ «Д.Трейдінг» виконує лише функцію розрахункової сторони балансуючої групи і після отримання рахунків зобов`язаний перекласти фінансовий тягар на учасників групи, включно з позивачем.
Проте, як вже зазначалося, правомірність перекладення обсягів споживання АТ «Одеський припортовий завод» на ОСР (заявника) наразі є предметом розгляду в судовій справі № 916/512/26, відтак, виконання спірних рішень ПрАТ «НЕК «Укренерго» до вирішення вказаної справи може призвести до безпідставного фінансового навантаження АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» в сумі 51 859 791, 54 грн. Водночас, у разі підтвердження судом у рішенні № 916/512/26 обов`язку ДПЗД «Укрінтеренерго» здійснювати постачання електроенергії вказаному споживачу, відновлення становища АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» та повернення вже сплачених коштів буде вкрай ускладненим.
Спростовуючи доводи скаржника про те, що на день розгляду заяви про забезпечення позову інформація в Єдиному державному реєстрі судових рішень щодо відкриття провадження у справі № 916/512/25 відсутня, апеляційний господарський суд зауважив, що із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що провадження у справі № 916/512/26 було відкрито ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.03.2026. При цьому, вказана ухвала зареєстрована в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 12.03.2026, забезпечено надання загального доступу - 13.03.2026, тоді як оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом - 16.03.2026. 
Обраний заявником захід забезпечення майбутнього позову є достатнім та дієвим для забезпечення фактичного виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, не обмежує прав відповідача чи інших осіб, не має наслідком втручання у їх господарську діяльність. До того ж такий захід має тимчасовий характер, його вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін у спірних правовідносинах. 
Суд апеляційної інстанції оцінив доводи про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що рішення АКО, оформлені листами повинні виконуватися не ПрАТ «НЕК «Укренерго», а безпосередньо АТ «ДТЕК «Одеські електромережі». У цьому контексті зазначено, що незважаючи на те, що дійсно в рішеннях від 05.03.2026 № 01/16114, від 28.10.2025 № 01/65370 та від 10.03.206 № 01/17006 вказано про необхідність провести корегування даних комерційного обліку шляхом виключення обсягів споживання електроенергії відповідних площадок споживачів, зокрема АТ «Одеський припортовий завод», однак у разі невиконання цих рішень у встановлений термін, саме АКО відповідно до вимог п. 110.2.26 ККОЕЕ, буде сформовано оновлені сертифіковані дані, які надані Адміністратору розрахунків та учасникам ринку для здійснення перерахунку платежів.
Обраний АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» захід забезпечення позову має наслідком лише збереження існуючого становища заявника до розгляду справи по суті та безпосередньо пов`язаний з предметом майбутнього позову, зокрема, щодо зобов`язання відповідача відновити становище, яке існувало до порушення права.
Доводи про те, що рішення АКО, оформлені листами від 05.03.2026 № 01/16114, від 28.10.2025 № 01/65370 та від 10.03.206 № 01/17006 вже виконано ПрАТ «НЕК «Укренерго» до моменту подання до суду заяви про вжиття заходів забезпечення позову та винесення ухвали суду від 16.03.2026 судом апеляційної інстанції відхилено. При остаточному коригуванні ДКО за серпень 2025 обсяги споживача АТ «Одеський припортовий завод» - 2894665 кВт/год залишились у постачальника «останньої надії», отже скаржник виконав ухвалу суду першої інстанції в частині, що стосується серпня 2025 року, в свою чергу, для коригування липня 2025 року, строк ще не настав, як і для коригування вересня 2025 року. Таким чином, доводи про те, що заборона суду суперечить нормам Правил ринку, ККОЕЕ, Закону України «Про ринок електричної енергії» та не може бути реалізована технічно й юридично є безпідставними. 
2. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
2.1. Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося із касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення та відмовити у забезпеченні позову. 
Скаржник зазначає, що суди не взяли до уваги, що рішення АКО, оформлені листами повинні виконуватися ні НЕК «Укренерго», а безпосередньо АТ «ДТЕК Одеські електромережі». Заходи забезпечення позову мають превентивний характер. Накладення заборони на дії, які вже були вчинені до моменту звернення із заявою до суду, є юридично неможливим та позбавленим предмета регулювання.
Станом на день розгляду заяви про забезпечення позову інформації в Єдиному держаному реєстрі судових рішень щодо відкриття провадження у справі №916/512/26 за позовом щодо правомірності дій ДПЗД «Укрінтеренерго» та рішення АКО щодо покладення обсягів споживання електричної енергії по ТКО АТ «Одеський припортовий завод» на позивача не було, заявником також не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що провадження було відкрите у справі №916/512/26.
Суд зробив припущення на підставі пояснень заявника, що розрахунки небалансів можуть спричинити фінансове навантаження на позивача. Негативні фінансові наслідки не є підставою для блокування функцій АКО за виконаними рішеннями, за результатами яких вже передані дані для розрахунків Адміністратору розрахунків, який здійснює виставлення коригуваннях рахунків та актів коригування.
Заборона виконувати рішення АКО порушує права інших учасників ринку, включно з ДПЗД «Укрінтеренерго», яку суд не залучив до розгляду заяви. Суд не дослідив: наявність доказів, що підтверджують необхідність забезпечення, наслідки невжиття заходів, співмірність заходів вимогам позивача, що порушує статтю 86 ГПК України.
Суд апеляційної інстанції помилково погодився з доводами позивача про те, що строк виконання рішень АКО нібито не настав. Суди не розмежували функції АКО (який формує дані) та АР (який проводить розрахунки на основі цих даних). Заборона НЕК виконувати функції АКО та АР щодо конкретної точки обліку фактично блокує автоматизований процес врегулювання небалансів на ринку електричної енергії, що передбачено Правилами ринку.
Заявником не подано жодних доказів, що невжиття заборони унеможливить ефективний захист прав, спричинить непоправні наслідки, створює загрозу невиконання майбутнього рішення суду.
Попри заявлені немайнові позовні вимоги, заборона виконання рішень АКО, які вже виконанні до подання до суду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, напряму впливає на: юридичну невизначеність, фінансові розрахунки учасників ринку, формування обсягів небалансів, роботу балансуючих груп.
Посилаючись на постанову Верховного суду від 02.10.2024 у справі № 910/3532/23, скаржник стверджує, що ПОН (ДПЗД «Укрінтеренерго») пред`явив вимогу відключення у встановленому законом порядку. У свою чергу ОСР (АТ «ДТЕК Одеські електромережі»): не відключив споживача, не повідомив ПОН про неможливість відключення відповідно до Кодексу системи розподілу, не забезпечив виконання статті 46 Закону № 2019-VIII.
Суд заборонив НЕК «Укренерго» «виконувати та реалізовувати рішення від 05.03.2026 № 01/16114, від 28.10.2025 № 01/65370, від 10.03.2026 № 01/17006 щодо спожитих Акціонерним товариством «Одеський припортовий завод» за липень 2025, серпень 2025, вересень 2025 обсягів», проте не дослідив належним чином змісту відповідних листів.
3. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду 
3.1. За змістом статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
3.2. Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені у ній доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
3.3. Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.
Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (пункт 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20). Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо. Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/15328/23, від 01.05.2023 у справі № 914/257/23, від 06.03.2023 у справі № 916/2239/22.
За змістом статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі № 906/1162/22, від 29.06.2023 у справі № 925/1316/22, від 18.05.2023 у справі № 910/14989/22, від 24.06.2022 у справі № 904/8506/21.
За загальним правилом достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Водночас слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності. 
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.
Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.
Обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу. 
При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).
Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 при застосуванні заходів забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.
Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.
З наведеного слідує, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.
Згідно з частиною одинадцятою статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
З огляду на викладене, заходи забезпечення позову мають чітко відповідати суті та предмету заявлених позовних вимог, оскільки це гарантує, що вжиті заходи не виходять за межі спору, сприяють належному виконанню судового рішення і не створюють необґрунтованих перешкод для сторін у справі. 
3.4. Як вбачається із матеріалів оскарження та інформації з єдиного державного реєстру судових рішень, після звернення із вказаною заявою про забезпечення позову щодо заборони виконувати та реалізовувати рішення від 05.03.2026 № 01/16114, від 28.10.2025 № 01/65370, від 10.03.2026 № 01/17006, 25.03.2026 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява АТ «ДТЕК Одеські електромережі» до ПрАТ "НЕК "Укренерго", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг", та на стороні відповідача - Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", Акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" про визнання незаконними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії. Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/3358/26 від 30.03.2026 за вказаним позовом було відкрите провадження.
У цьому контексті колегія суддів погоджується із позицією судів попередніх інстанцій про наявність зв`язку між обраним позивачем заходом забезпечення позову у вигляді заборони ПрАТ «НЕК «Укренерго», як Адміністратору комерційного обліку та Адміністратору розрахунків, виконувати та реалізовувати рішення від 05.03.2026 № 01/16114, від 28.10.2025 № 01/65370, від 10.03.2026 № 01/17006 щодо спожитих АТ «Одеський припортовий завод» обсягів електроенергії за липень 2025, серпень 2025, вересень 2025, та позовними вимогами про визнання незаконними та скасування вищевказаних рішень ПрАТ «НЕК «Укренерго» і зобов`язання останнього відновити становище, яке існувало до порушення права.
У касаційній скарзі заявник посилається на те, що станом на день розгляду заяви про забезпечення позову інформації в Єдиному держаному реєстрі судових рішень щодо відкриття провадження у справі №916/512/26 не було. Однак, зазначені доводи вже були предметом оцінки апеляційного господарського суду, який зауважив, що із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що провадження у справі № 916/512/26 було відкрито ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.03.2026. При цьому, вказана ухвала зареєстрована в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 12.03.2026, забезпечено надання загального доступу - 13.03.2026, тоді як оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом - 16.03.2026.
Твердження скаржника щодо припущень судів, що розрахунки небалансів можуть спричинити фінансове навантаження на позивача не спростовують мотивів з яких суди на підставі статей 136, 137 ГПК України дійшли висновку про задоволення заяви про забезпечення позову. 
Також судами у межах таких доводів зазначено, що саме АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» є кінцевим платником у разі реалізації цих рішень АКО, адже ТОВ «Д.Трейдінг» виконує лише функцію розрахункової сторони балансуючої групи і після отримання рахунків зобов`язаний перекласти фінансовий тягар на учасників групи, включно з позивачем. Водночас, у разі підтвердження обов`язку ДПЗД «Укрінтеренерго» здійснювати постачання електроенергії вказаному споживачу, відновлення становища АТ «ДТЕК «Одеські електромережі» та повернення вже сплачених коштів буде вкрай ускладненим.
У цьому контексті Верховний Суд також відхиляє доводи скаржника про те, що заявник не подав доказів, які підтверджують, що невжиття заборони унеможливить ефективний захист прав.
Твердження скаржника про те, що забезпечення позову шляхом заборони НЕК виконувати функції АКО та АР щодо конкретної точки обліку фактично блокує автоматизований процес врегулювання небалансів на ринку електричної енергії, що передбачено Правилами ринку є узагальненим і не враховує, що вказані заходи вжиті щодо конкретних спірних рішень (липень-вересень 2025 року) і не встановлюють обмежень щодо виконання рішень, які можуть стосуватися інших періодів. 
Крім того, хоча скаржник стверджує, що заборона виконувати рішення АКО порушує права інших учасників ринку, включно з ДПЗД «Укрінтеренерго», однак як на стадії апеляційного перегляду оскарженої ухвали, так і на стадії касаційного перегляду, сам скаржник зазначає, що рішення АКО, оформлені листами повинні виконуватися не ПрАТ «НЕК «Укренерго», а безпосередньо АТ «ДТЕК «Одеські електромережі». Верховний Суд зауважує, що апеляційний господарський суд у контексті зазначених посилань заявника зазначив, що у разі невиконання спірних рішень АКО у встановлений термін, саме АКО буде сформовано оновлені сертифіковані дані, які надані Адміністратору розрахунків та учасникам ринку для здійснення перерахунку платежів. Крім того, колегія суддів зауважує, що під час відкриття провадження у справі 910/2694/24, ДПЗД «Укрінтеренерго» залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. 
У свою чергу, Верховний Суд зауважує на суперечливості доводів скаржника, оскільки з одного боку він стверджує, що спірні рішення повинні виконуватися самим позивачем і заходи забезпечення позову мають превентивний характер, а з іншого стверджує про виконання рішень. 
Суди попередніх інстанцій у межах наявних матеріалів фактично відхилили посилання скаржника на те, що спірні рішення відповідача виконані. Втім, колегія суддів зауважує, що приписами статті 145 ГПК України визначена процедура скасування заходів забезпечення позову, відповідно до якої суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Тобто, скаржник може спростувати/довести факти повного виконання рішень від 05.03.2026 № 01/16114, від 28.10.2025 № 01/65370, від 10.03.2026 № 01/17006, як і спростувати доводи неможливості ефективного захисту порушених прав позивача, надавши суду відповідне клопотання із такими доказами. 
Доводи скаржника про те, що суди не врахували, що ОСР (АТ «ДТЕК Одеські електромережі»): не відключив споживача, не повідомив ПОН про неможливість відключення відповідно до Кодексу системи розподілу, не забезпечив виконання статті 46 Закону № 2019-VIII, як і не дослідили належним чином змісту відповідних листів фактично стосуються розгляду спірних позовних вимог по суті і їх оцінка може бути надана вже на відповідній стадії. 
Колегія суддів вважає, що вирішення інших окреслених відповідачем у касаційній скарзі питань щодо вжиття відповідних заходів забезпечення позову за встановлених судами обставин не є завданням Верховного Суду, який є судом «права», а не «факту», та обмежений вимоги частини другої статті 300 ГПК України («Межі розгляду справи судом касаційної інстанції»).
Таким чином, Верховний Суд вважає, що суди змістовно оцінили заявлені заходи забезпечення у контексті адекватності, співмірності та розумності, а за наявних матеріалів оскарження та доводів сторін висновки про забезпечення позову відповідають заявленим позовних вимогам. 
3.5. Таким чином, доводи скаржника щодо порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій не підтвердилися, а підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 16.03.2026 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2026 у справі № 910/2694/26 Верховним Судом не встановлено. 
4. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та норми права, якими керувався суд
4.1. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
4.2. Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
4.3. Ураховуючи викладене, зважаючи на зазначені положення законодавства, оскаржені у справі судові рішення необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
5. Розподіл судових витрат
5.1. Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржені судові рішення, то відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишити без задоволення. 
Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.03.2026 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2026 у справі № 910/2694/26 залишити без змін. 
Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ