Справа № 758/2586/26
3/758/1978/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року м. Київ 

Суддя Подільського районного суду міста Києва Казмиренко Л.В., розглянувши справу, яка надійшла з Військової частини № НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП,

встановила:

Командир відділення безпілотних авіаційних комплексів дивізіону катерів вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшина 2 статті ОСОБА_1 13.01.2026 року двічі (з 11.14 до 14.11 13.01.2026 року та з 17.20 13.01.2026 року до 09.00 14.01.2026 року) самовільно залишив пункт тимчасової дислокації дивізіону катерів вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 та (до трьох діб) без поважних причин був відсутній на військовій службі.
Таким чином, в діях командира відділення безпілотних авіаційних комплексів дивізіону катерів вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшини 2 статті ОСОБА_1 містяться ознаки вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого нормами частини 3 статті 172-11 кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме - самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення чи переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або лікувального закладу тривалістю до десяти діб. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав. Просив провадження щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що напередодні, 12.01.2026 року у складі підпорядкованого йому відділення безпілотних авіаційних комплексів було проведено 13-годинний виїзд за межі ТПД для відпрацювань. Враховуючи тривале перебування особового складу на відкритому повітрі при температурі повітря, що коливалась в районі -20° наступного дня ним було визначено час на відпочинок та самопідготовку. Підтвердив, що відлучався для вирішення побутових питань та з метою придбання медикаментів для лікування ушкодженої під час несення служби в добовому наряді (11.01.2026 року) ноги. Окрім цього, вказав, що протягом 12-13 січня його безпосередній командир був відсутній на ТПД, оскільки виконував завдання покладені на командира тактичної групи далеко за межами ТПД. Також акцентував увагу суду на порушення, допущені під час проведення службового розслідування. Зокрема, матеріали службового розслідування не містять даних щодо повідомлення його про початок розслідування, ознайомлення з наказом про проведення службового розслідування та про його відмову давати пояснення, а тому наявні підстави вважати висновки службового розслідування, викладені в акті, необгрунтованими, а притягнення до відповідальності - безпідставним. Вказав, що на місці командира не було, тому він виїхав на виконання завдання. Із розпорядком дня його не знайомили. 
Представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні просила ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП та застосувати до останнього стягнення у межах санкції зазначеної норми. Вказала, що ОСОБА_1 самовільно залишив територію військової частини, що свідчить про наявність у його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , заступник начальника штабу дивізіону катерів вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , пояснив, що взимку тимчасово виконував обов`язки начальника штабу. У зв`язку із виконанням службового завдання зранку зібрав офіцерів штабу, серед яких ОСОБА_1 був відсутній. У подальшому ним була надана вказівка покликати ОСОБА_1 , однак у кімнаті, де він проживав, останнього виявлено не було. Про зазначене доповіли командиру дивізіону та з`ясували, що ОСОБА_1 та матрос ОСОБА_4 виїхали за межі тимчасового пункту, на телефонні дзвінки не відповідали. Під час проведеного за вказівкою командира дивізіону шикування особового складу, виявили, що ОСОБА_1 так і з`явився. Тому було прийнято рішення про виїзд у м. Біла Церква для пошуку обох, однак зазначені заходи позитивних результатів не дали. Приблизно о 15-16 год. ОСОБА_1 з`явився до штабу, де особисто провів з ним бесіду, у ході якої він повідомив, що жодних алкогольних напоїв не вживав та не заперечував щодо проведення огляду. Про результати освідування йому нічого не відомо. Також додав, що у липні 2025 року особисто розробив розпорядок дня, екземпляри якого були надані кожному особисто в руки. 
Свідок ОСОБА_5 , помічник начальника штабу, у судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 на планування не з`явився, територію пункту тимчасової дислокації залишив. Так, у ході виконання вказівок керівництва виявив відсутність ОСОБА_1 у кімнаті його проживання. Підтвердив, що здійснювалися заходи з метою встановлення місцязнаходження останнього. 
Свідок ОСОБА_6 , головний сержант ланки катерів вогневої підтримки дивізіону, щодо обставин вчиненого пояснив, що до нього надійшла інформація від оперативного чергового стосовно супроводження ОСОБА_1 до ВСП з метою проходження огляду на стан сп`яніння, однак через відсутність в останнього документів змушені були повернутися назад. 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , представника військової частини, свідків, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП. 
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, вина ОСОБА_1 підтверджена дослідженими матеріалами справи, зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії А4788 №17 від 12.02.2026 року; дослідженими поясненнями свідків, які у судовому засіданні підтвердили факт самовільного залишення ОСОБА_1 пункту тимчасової дислокації; даними акту службового розслідування від 12.02.2026 року, за результатами якого підтверджено факт самовільного залишення командиром відділення безпілотних авіаційних комплексів дивізіону катерів вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 старшиною 2 статті ОСОБА_1 пункту тимчасової дислокації дивізіону катерів вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 та відсутності на військовій службі без поважних причин; даними наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №83 від 12.02.2026 року, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани та розпорядками дня. 
Зазначені докази є належними та допустимими, а у своїй сукупності достатніми, повністю узгоджуються із показами свідків, що були досліджені у судовому засіданні, та підтверджують факт залишення ОСОБА_1 пункту тимчасової дислокації військової частини без попередження його безпосереднього командира, без поважних причин. 
Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу та майновий стан правопорушника, суд вважає, що слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп.
На підставі ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. 00 коп. (вісім тисяч п`ятсот грн. 00 коп.).
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять грн. 60 коп.).
Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя Л. В. Казмиренко