УХВАЛА

29 червня 2026 року 
м. Київ 

справа № 300/7847/25
адміністративне провадження № К/990/26334/26 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мацедонської В.Е.,
перевіривши касаційну скаргу Кузіва Володимира Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 
на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року 
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2026 року
у справі № 300/7847/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив суд:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", до складу суми місячного грошового забезпечення, з якого нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за 45 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, грошова компенсація за 15 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік, грошова компенсація за 15 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2024 рік, грошова компенсація за 12 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2025 рік, за 87 днів у сукупності, грошова компенсація за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій, передбачену п.12 ст.12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (за період з 2022 - 2025 роки) за 56 днів у сукупності;
-зобов`язати здійснити перерахунок та виплату розміру грошової компенсації за 45 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, грошової компенсації за 15 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік, грошової компенсації за 15 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2024 рік, грошової компенсації за 12 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2025 рік, за 87 днів у сукупності, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій, передбачену п.12 ст.12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (за період з 2022 - 2025 роки) за 56 днів у сукупності із урахуванням щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з врахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2026 року, у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.
Так, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що скаржник посилається на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження, відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 6 розділу XXXI Порядку № 260 в редакції Наказу МОУ від 15.01.2025 року, у контексті правовідносин, що стосується грошової компенсації за невикористані щорічні основні відпустки та грошової компенсації за невикористані щорічні додаткові відпустки як учасника бойових дій без урахування щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям».
Проте, Суд не приймає посилання скаржника на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження з огляду на те, що вищезазначений Порядок у взаємозв`язку з Постановою неодноразово був предметом розгляду Верховного Суду і висновки з цього питання вже сформовано.
Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).
Також, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, представник позивача не зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
У зв`язку з поверненням касаційного скарги на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд не вирішує питання про поновлення строку на касаційне оскарження.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України, 
У Х В А Л И В :
Касаційну скаргу Кузіва Володимира Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2026 року у справі № 300/7847/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали направити скаржнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Е. Мацедонська