КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, тел. +380 (044) 207 80 91	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2026 року Київ Справа № 320/39362/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Саса Є.В.,
за участю: секретаря судового засідання Ткачевської В.Б.,
за участю:
позивача: ОСОБА_1 ,
представника позивача: Журавель В.О.,
представника відповідача: Осипенко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Департаменту патрульної поліції
третя особа: Управління патрульної поліції у місті Києві
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середній заробіток за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:
Рух справи та процесуальні питання.
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогами:
1) визнати протиправними та скасувати наказ від 04.07.2025 №421 начальника Департаменту патрульної поліції генерала поліції третього рангу Євгенія Жукова «Про застосування до працівника УПП у місті Києві ДПП дисциплінарного стягнення», яким підполковника поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_5), старшого інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП у місті Києві ДПП звільнено зі служби в поліції;
2) визнати протиправними та скасувати наказ від 21.07.2025 №1210 о/с начальника Департаменту патрульної поліції генерала поліції третього рангу Євгенія Жукова «По особовому складу», яким підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» на підставі наказу ДПП від 04.07.2025 №421;
3) поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП у місті Києві ДПП;
4) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.07.2025 по день прийняття судового рішення.
Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду Лапія С.М. від 11.08.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); витребувано у Департаменту патрульної поліції м. Києва копію наказу про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків від 08.05.2025 №1647; копію наказу про продовження строку проведення службового розслідування від 22.05.2025 № 1750; копію висновку за результатами службового розслідування щодо позивача із усіма доданими матеріалами службового розслідування, на підставі яких було видано наказ №1647 від 08.05.2025 та № 1750 від 22.05.2025; копію листа Головного слідчого управління Служби безпеки України від 06.05.2025 №25935; копію наказів начальника ДПП про звільнення позивача від 04.07.2025 №421 та від 21.07.2025 №1210 о/с із зазначенням про дату ознайомлення позивача з даним наказом; копію посадової інструкції старшого інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП у місті Києві ДПП, затвердженої наказом ДПП від 15.04.2025 №1434; дані про вручення трудової книжки позивача та здійснення повного розрахунку при звільненні; копію послужного списку позивача та його службової характеристики; копію відомчого нормативно-правового акта Національної поліції України щодо порядку використання та застосування в органах Національної поліції України прийнятого рішенням Київської міської державної адміністрації №1195/5259 від 05.07.2018 Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва «Безпечне місто»; дані про реєстрацію у Міністерстві юстиції України нормативно-правового акту Київської міської державної адміністрації (Рішення №1195/5259 від 05.07.2018 «Про затвердження Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва») та нормативно-правового акта Національної поліції України про використання та застосування системи відеоспостереження «Безпечне місто» органами Національної поліції; відомості про розробника системи відеоспостереження «Безпечне місто», наявність дозволів для використання вказаної системи в Україні та у правоохоронних органах, зокрема в органах Національної поліції України, а також копії сертифікатів відповідності системи відеоспостереження «Безпечне місто» вимогам щодо безпеки та захисту інформації; відомості про те, в який спосіб та порядок визначено віднесення інформації, отриманої із системи відеоспостереження «Безпечне місто», до інформації з обмеженим доступом чи певним визначеним рівнем таємності, яким нормативно-правовим актом Національної поліції України це визначено; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду Лапія С.М. від 25.08.2025 заяву відповідача про відвід судді задоволено, передано адміністративну справу для визначення іншого складу суду в порядку, визначеному частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу справ між суддями справу передано для розгляду судді Сасу Є.В.
Ухвалою судді від 01.09.2025 адміністративну справу прийнято до провадження, позовну заву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання до суду оригіналу документа про сплату судового збору.
Ухвалою від 11.09.2025 продовжено розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); витребувано від відповідача довідку про розмір середньомісячного та середньоденного заробітку позивача за останні два місяці до звільнення, з детальним зазначенням усіх складових заробітної плати; письмові пояснення причин невиконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 в частині витребування доказів; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
Ухвалою від 07.10.2025 прийнято до розгляду заяву позивача від 30.09.2025 про зміну підстав позову; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
На виконання ухвали від 11.08.2025 відповідачем надано суду копію наказу про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків від 08.05.2025 №1647; копію наказу про продовження строку проведення службового розслідування від 22.05.2025 № 1750; копію висновку за результатами службового розслідування щодо позивача із усіма доданими матеріалами службового розслідування, на підставі яких було видано наказ №1647 від 08.05.2025 та № 1750 від 22.05.2025; копію листа Головного слідчого управління Служби безпеки України від 06.05.2025р. №25935, а також лист Головного слідчого управління Служби безпеки України від 22.05.2025 № 30594; копію наказів начальника ДПП про звільнення позивача від 04.07.2025 №421 та від 21.07.2025 №1210 о/с із зазначенням про дату ознайомлення позивача з даним наказом; копію посадової інструкції старшого інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП у місті Києві ДПП, затвердженої наказом ДПП від 15.04.2025 №1434; копію послужного списку позивача та його службової характеристики; довідку про повний розрахунок при звільненні позивача. 
Також відповідач повідомив, що відомчий нормативно-правовий акт Національної поліції України щодо порядку використання та застосування в органах Національної поліції України прийнятого рішенням Київської міської державної адміністрації № 1195/5259 від 05.07.2018 Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва «Безпечне місто» не видавався; під час прийняття позивача на роботу трудова книжна не приєднувалась до особової справу, а тому вона не видавалася після звільнення; відомості про реєстрацію у Міністерстві юстиції України нормативно-правового акту Київської міської державної адміністрації (Рішення № 1195/5259 від 05.07.2018 «Про затвердження Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва») та нормативно-правового акта Національної поліції України про використання та застосування системи відеоспостереження «Безпечне місто» органами Національної поліції відсутні; при роботі з інформацією, отриманою із системи відеоспостереження «Безпечне місто», особливо у випадках, коли така інформація підлягає обмеженню в доступі або може містити персональні дані, працівники поліції керуються вимогами законів України «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», «Про захист персональних даних» та Переліком відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України», затвердженим наказом Національної поліції України від 01 вересня 2023 року № 810 (зі змінами).
Ухвалою від 05.05.2026 призначено судове засідання.
На виконання протокольної ухвали судового засідання, яке відбулося 21.05.2026 про витребування у відповідача усіх неподаних матеріалів службового розслідування, а також належної якості послужного списку позивача, відповідач надав суду відомість - ознайомлення працівників правилами користування до систем відеоспостереження та аналітики, копії листів Управління патрульної поліції у місті Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до Служби безпеки України від 09.05.2025, від 21.08.2025 та від 29.07.2025 і копію послужного списку ОСОБА_1 належної якості. Позивач та його представник заперечили проти долучення до матеріалів справи зазначеної відомості-ознайомлення, вказавши, що зазначений доказ є неналежним та недостовірним. Зокрема, позивач зазначив, що будь-яке посилання на цей документ у висновку службового розслідування відсутнє, отже ні цей висновок, ні спірні накази не ґрунтувалися на поданому документі. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що вказаний документ не був отриманий під час проведення службового розслідування, а віднайдений додатково. З урахуванням таких пояснень у прийнятті відомості-ознайомлення судом відмовлено з підстав наведених у ч. 8 ст. 79 КАС, оскільки такий документ не був здобутий під час проведення службового розслідування та не поданий одночасно з відзивом, а поважні причини несвоєчасного подання цього доказу не обґрунтовано.
Разом з додатковими поясненнями у справі відповідач надав суду ухвалу судді Солом`янського районного суду м. Києва Воронкіна О.А про призначення підготовчого засідання у кримінальному провадженні, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22.01.2026 за № 220260000000000081 по обвинуваченню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 361-2 та частиною третьою статті 362 Кримінального кодексу України.
Також, позивачем на підтвердження його добровільної участі у відсічі збройної агресії долучено заявою від 28.05.2026 фотознімки. 
Аргументи учасників справи.
Обґрунтовуючи позовні вимоги,  ОСОБА_1  зазначив, що висновки службового розслідування не відповідають встановленим вимогам щодо його проведення, а тому не могли бути покладені в основу видання оскаржуваних наказів. 
Зокрема, як вказує позивач, під час службового розслідування не було встановлено жодних обставин вчинення ним дисциплінарного проступку. Так, акт про відмову ОСОБА_1 від надання пояснень від 13.05.2025 не містить ніяких даних щодо обставин нібито вчиненого ОСОБА_1 дисциплінарного проступку. За результатами опитування майор поліції ОСОБА_2 повідомив, що інформацією стосовно неправомірних дій за участі ОСОБА_1 не володів, надав загальні пояснення лише щодо системи відеоспостереження «Безпечне місто». За результатами моніторингу засобів масової інформації та соціальних мереж знайдено інформацію про те, що згідно з даними слідства за пересуванням ОСОБА_3 попередньо здійснювалося спостереження. Ці результати моніторингу також не містить ніяких даних щодо обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку. ОСОБА_1 під час службового розслідування пояснень не надавав. На підставі цих документів неможливо встановити будь-які обставини вчиненого дисциплінарного проступку.
Позивач вважає, що доки немає вироку по кримінальній справі щодо осіб, винних у замаху на ОСОБА_3 , інформація слідчого із кримінального провадження не є належними та допустимими доказами в адміністративній справі та не може використовуватись при розгляді справи адміністративним судом як доказ. Натомість всі наведені у висновку службового розслідування обставини вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку ґрунтуються виключно на інформації, повідомленій у вказаних листах Головного слідчого управління Служби безпеки України, яка не була встановлена і перевірена в ході службового розслідування. На думку позивача, повідомлення Головного слідчого управління Служби безпеки України дійсно могло бути використано як підстава для проведення службового розслідування, але обставини вчинення дисциплінарного проступку повинні підтверджуватись доказами, зібраними в ході такого розслідування.
У висновку службового розслідування зазначено, що пошук авто, яким користується ОСОБА_3 , здійснювався 30.04.2025 у період з 12.48 по 12.51 з акаунта ІНФОРМАЦІЯ_3, який закріплений за працівником поліції - ОСОБА_1 . Разом з тим, жодних об`єктивних даних про факт здійснення цього пошуку 30.04.2025 взагалі та здійснення його конкретно ОСОБА_1 ні у висновку службового розслідування, ні у наданих до нього документах, не зазначено. Жодного доказу закріплення акаунта ІНФОРМАЦІЯ_3 за працівником поліції ОСОБА_1 не вказано і до висновку службового розслідування не приєднано. Не встановлено службовим розслідуванням, чи перебував ОСОБА_1 на службі у вказаний день та період часу, чи мали інші особи доступ до його акаунту на період тимчасової відсутності ОСОБА_1 за робочим місцем (виклик до керівника, перерва на обід, потреба вийти до туалету, тощо), чи можливий за таких обставин вхід до системи «Безпечне місто» під електронними ідентифікатором позивача інших осіб, чи здійснюють виходи із своїх акаунтів інші працівники на час тимчасової відсутності упродовж дня, чи поширена така практика серед працівників, допущених до роботи із системою «Безпечне місто». Під час службового розслідування жоден із поліцейських, які можливо працювали у той день із системою «Безпечне місто», пояснень не надавав і опитаний із зазначених питань не був. 
У висновку службового розслідування стверджується про здійснення пошуку авто за номером з використанням IP внутрішньої мережі НОМЕР_7. Разом з тим, у подальшому службовим розслідуванням нібито встановлено на підставі інформації Служби безпеки України, про що зазначено у спірних наказах, що ОСОБА_1 здійснював пошук саме автомобіля ОСОБА_3 , тобто перевіряв належність цього автомобіля його власнику. При цьому жодних доказів про направлення ОСОБА_1 таких запитів щодо належності автомобіля конкретній особі ОСОБА_3 в інформації, наданій Головним слідчим управлінням Служби безпеки України не зазначалося. Тобто, наведене твердження у висновку службового розслідування про здійснення ОСОБА_1 пошуку саме автомобіля ОСОБА_3 є таким, що не відповідає дійсності. 
Жодними доказами не доведено, що ОСОБА_1 знав про належність автомобіля саме ОСОБА_3 . При наданні оцінки цьому факту слід взяти до уваги, що у листі Департаменту патрульної поліції до Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Департаменту інформаційно-комунікаційних технологій «Про надання доступу до комплексної Системи відеоспостереження міста Києва» від 09.08.24 вказано прохання надати доступ до даних у Системі відповідно до рівня доступу до інформації в Системі в одному з таких режимів: відображення персональних даних; знеособлення персональних даних (з вилученням програмними засобами відомостей, які дають змогу прямо чи опосередковано ідентифікувати особу) працівникам УШІ у місті Києві ДПП, згідно з додатком. У наданому відповідачем додатку до цього листа вказано 15 поліцейських, у т.ч. і ОСОБА_1 , яким запропоновано надати доступ до системи «Безпечне місто». У цих інших осіб під час службового розслідування пояснення не отримувалися, їхня причетність до вчинення порушення не перевірялася. 
Не встановлено під час службового розслідування також і те, який саме вид доступу до системи «Безпечне місто» цим поліцейським надано - із відображенням персональних даних чи із знеособленням персональних даних. Під час службового розслідування також не встановлено, які IP-адреси використовувалися офіцерами поліції УПП у м. Києві при роботі із системою «Безпечне місто» і за ким зареєстровано вказані у листі Головного слідчого управління Служби безпеки України IP внутрішньої мережі НОМЕР_7, а також IP 10.150.254.164. Не встановлено, чи мав ОСОБА_1 доступ до цих адрес і чому він користувався декількома такими адресами. У висновку службового розслідування відсутні будь-які докази про здійснений експорт отриманих даних з використанням відомчої ІР-адреси НОМЕР_1 з акаунта «mdronov». Під час службового розслідування мали бути досліджені відомості про розробника системи відеоспостереження «Безпечне місто», його апаратної та програмної частини, наявність дозволів для використання вказаної системи в Україні та у правоохоронних органах, зокрема в органах Національної поліції України, а також копії сертифікатів відповідності системи відеоспостереження «Безпечне місто» вимогам щодо безпеки та захисту інформації. 
На думку позивача, під час службового розслідування мало бути встановлено яким чином за відеозаписом із транспортним засобом можна встановити що його зроблено за допомогою камери комплексної системи відеоспостереження міста Києва «Безпечне місто», чи має такий відеозапис відомості щодо особи конкретного користувача, яким здійснено цей відеозапис чи він має дані лише щодо робочого місця користувача, які можливості має система відеоспостереження «Безпечне місто» щодо ідентифікації транспортних засобів та ідентифікації людей і які з цих можливостей було надано ОСОБА_1 та іншим 15 поліцейським-користувачам системи. 
Згідно з висновком службового розслідування ОСОБА_1 був зобов`язаний використовувати наявний доступ до комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» тільки за напрямком службової діяльності та виконання службових обов`язків. Проте, у висновку службового розслідування відсутні будь-які дані щодо тих завдань, доручень, які було поставлено керівництвом ОСОБА_1 за напрямком службової діяльності та виконання службових обов`язків 30.04.2025 чи в інший день, коли він, на думку комісії, вчинив дисциплінарний проступок. Не з`ясовано, які саме автомобілі було доручено перевірити ОСОБА_1 у цей чи в інший день і чи не було йому доручено здійснити пошук саме автомобіля, який використовувався ОСОБА_7 . 
Також позивач вважає, що посилання у висновку службового розслідування на інформацію з протоколу допиту ОСОБА_1 в якості свідка в межах кримінального провадження є також безпідставним і не може бути використано, оскільки цей протокол допиту не надано до матеріалів службового розслідування, а остаточну оцінку показанням ОСОБА_1 (а не протоколу його допиту) може надати лише суд. Тому твердження службового розслідування і спірних наказів про те, що вказані дії він вчиняв на прохання свого товариша, а також про листування з ним в месенджері «Telegram» є безпідставними, оскільки у висновку відсутні будь-які достовірні дані як щодо цієї особи (товариша ОСОБА_1 ), так і стосовно факту листування з ним щодо експорту матеріалів із системи «Безпечне місто». Ця особа взагалі не встановлена і не опитувалася під час службового розслідування. Не встановлено також, з якого телефону та на який номер мобільного телефону було передано вказані відомості. Докази щодо цього у висновку службового розслідування відсутні, телефони не оглянуті, факт листування та передачі інформації є недоведеним. 
Крім того, як у висновку службового розслідування, так і у спірних наказах зазначено про вчинений факт вивантаження даних з комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» щодо маршруту пересування не тільки транспортного засобу ОСОБА_3 , а також інших автомобілів. При цьому жодних даних щодо таких дій позивача стосовно конкретних інших автомобілів ні у листах Головного слідчого управління Служби безпеки України, ні у висновку службового розслідування не наведено, їх перелік відсутній. Ніяких дій щодо встановлення таких автомобілів службовим розслідуванням не здійснено. 
Під час службового розслідування не встановлювалися особи, які на визначених робочих місцях 30.04.2025 виконували службові обов`язки по роботі з системою «Безпечне місто», не направлено жодного запиту щодо можливостей та особливостей функціонування цієї системи, не перевірено та не встановлено жодних фактів роботи з цією системою безпосередньо позивача ОСОБА_1 , підготовки ним запитів до системи, отримання та експорту інформації із системи, не перевірено факт наявності та строк дії ключа і пароля до цієї системи у позивача, не встановлено з якого комп`ютера він здійснював вхід до системи та під яким логіном, тощо.
Службовим розслідуванням не встановлено, в який спосіб здійснювалася ідентифікація кожного користувача та підтвердження цілісності даних, що обробляються в системі чи експортуються з неї. Оскільки позивач не надав пояснень дисциплінарній комісії, то встановлення цих та інших обставин не є обставинами, що ним визнаються, і тому підлягали окремому доведенню відповідачем під час службового розслідування незалежно від надання позивачем показань слідчому. 
Також відповідачем не доведено факт належності інформації з комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» до інформації, яка охороняється при її використанні в Національній поліції України. У спірному наказі не наведено доказів того, що інформація з комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» щодо маршруту пересування транспортного засобу в системі Національної поліції віднесена тим чи іншим нормативно-правовим актом Національної поліції України до інформації з обмеженим доступом і що цей нормативно-правовий акт доведено до відома ОСОБА_1 . 
Позивач вважає, що Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 05.07.2018 №1195/5259 не є правовою основою для діяльності Національної поліції України і необхідність та обов`язковість його виконання посадовими особами органів Національної поліції України не доведено в ході службового розслідування, а тому твердження про порушення ОСОБА_1 наведених норм цього Положення є помилковим.
Зокрема, позивач вказує, що на сайті Національної поліції Україні відсутні нормативно-правові акти, які стосуються запровадження та використання в органах Національної поліції України системи відеоспостереження «Безпечне місто» органами Національної поліції та щодо застосування Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 05 липня 2018 року №1195/5259, а також щодо визначення віднесення інформації, отриманої із системи відеоспостереження «Безпечне місто», до інформації з обмеженим доступом чи певним визначеним рівнем таємності. Відсутні також відомості про розробника системи відеоспостереження «Безпечне місто», наявність дозволів для використання вказаної системи в Україні та у правоохоронних органах, зокрема в органах Національної поліції України, а також копії сертифікатів відповідності системи відеоспостереження «Безпечне місто» вимогам щодо безпеки та захисту інформації. Крім того, на сайті Національної поліції України та на сайті Київської міської державної адміністрації і Київської міської ради відсутні дані про реєстрацію у Міністерстві юстиції України нормативно-правового акту Київської міської державної адміністрації (Рішення №1195/5259 від 05.07.2018 Про затвердження Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва), а також нормативно-правового акта Національної поліції України про використання та застосування системи відеоспостереження «Безпечне місто» органами Національної поліції. Відсутні також в Національній поліції відомості про те, в який спосіб та порядок визначено віднесення інформації, отриманої із системи відеоспостереження «Безпечне місто», до інформації з обмеженим доступом чи певним визначеним рівнем таємності, яким нормативно-правовим актом Національної поліції України це визначено.
Також позивач наголошує, що хоч відповідно до частини першої статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території, вказана норма не містить вимог щодо обов`язковості таких актів для центральних органів виконавчої влади, яким є Національна поліція України та її Департамент патрульної поліції. На думку позивача, норми цього Положення не можуть визначати права та обов`язки поліцейських, носять дорадчий характер, а тому, відповідно, недотримання поліцейськими цих норм положення не може бути підставою для притягнення їх до дисциплінарної відповідальності. Вказане положення не є обов`язковим для виконання Національною поліцією України, такий обов`язок може виникнути лише після встановлення відповідним наказом Національної поліції України правил та порядку використання цього положення та системи відеоспостереження «Безпечне місто» в своїй службовій діяльності, визначення статусу інформації, отриманої із системи.
Окрім зазначеного, позивач зауважує, що державний номер транспортного засобу та місцезнаходження автомобіля самі по собі не є персональними даними, оскільки не дозволяють прямо ідентифікувати фізичну особу без додаткових відомостей. Таким чином, поширення лише номерного знака та локації авто не вважається автоматично розголошенням персональних даних, якщо відсутні обставини, що дозволяють ідентифікувати конкретну особу.
З огляду на викладене слід визнати, що висновки службового розслідування є лише припущенням комісії, яке не підтверджено належними та допустимими доказами.
Це означає, що відповідачем не було доведено наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, внаслідок чого слід визнати, що застосування відповідачем до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є безпідставним.
Крім того, констатуючи вчинення позивачем дисциплінарного проступку, відповідач конкретно не зазначив та не довів відповідними доказами, які саме дії позивача кваліфіковано як такі, що дискредитують звання працівника поліції та принижують авторитет органів Національної поліції України.
Позивач вважає безпідставним посилання у висновку службового розслідування на те, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування , оскільки ОСОБА_1 повідомив, що надав показання слідчому Служби безпеки України та дав підписку про нерозголошення даних досудового розслідування, що і обумовило відмову він надання пояснень. Саме про це позивачем було зазначено члену дисциплінарної комісії за допомогою системи обміну повідомленнями під час листування, коли ОСОБА_1 вказав, що всі пояснення були надані ним 13.05.2025. Про факт допиту позивача як свідка у висновку службового розслідування зазначено, отже ця інформація була відома дисциплінарній комісії. 
У висновку службового розслідування вказано, що під час визначення виду стягнення дисциплінарною комісією було враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Жодних конкретних доказів щодо виконання цієї норми не наведено. Службовим розслідуванням не враховано особу порушника, попередню поведінку поліцейського ОСОБА_1 та його ставлення до служби. Так, не було встановлено і не зазначено, що одразу після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України ОСОБА_1 добровільно приєднався до підрозділу територіальної оборони ТрО «АЗОВ-Київ», який створено з добровольців у лютому 2022 року для оборони столиці. На той час більшість військовослужбовців цього підрозділу, у т.ч. і ОСОБА_1 , ще не було оформлено на військову службу, оскільки основним завданням був захист держави, а не документальне оформлення початку військової служби. У лютому-березні 2022 року підрозділ брав активну участь в обороні Києва та Київської області. Після успішного звільнення Київщини підрозділ у березні 2022 року передислокували на Запорізький напрямок. Коли у лютому 2022 р. певна частина поліцейських Головного управління Національної поліції України в м. Києві самоусунулися від виконання службових обов`язків через повномасштабні воєнні дії і виникла нестача кадрів у Національній поліції, позивач на пропозицію керівництва у березні 2022 року був поновлений на службі в Національній поліції, яку погодився проходити спочатку як рядовий, без наявного спеціального звання. Не взято до уваги, що за даними послужного списку у липні 2023 року позивача заохочено відомчою відзнакою за 15 років сумлінної служби. Службова характеристика позивача у висновку службового розслідування не відображена і до його матеріалів не приєднана, запит щодо її надання комісія не здійснювала.
Окрім того, у висновку службового розслідування жодним чином не обґрунтовано співмірність і пропорційність запропонованого дисциплінарного стягнення щодо позивача як звільнення зі служби в поліції, оскільки на час накладення стягнення він вважався таким, що не мав дисциплінарних стягнень, хоча і зазначено, що ці обставини враховані. У висновку службового розслідування не зазначено, чи мав позивач заохочення і чи мав дисциплінарні стягнення, ці питання умисно не досліджувалися, щоб невмотивовано застосувати найбільш суворе стягнення. При застосуванні звільнення зі служби в поліції до ОСОБА_1 не було взято до уваги, що до нього раніше не застосовувалися такі стягнення як сувора догана, попередження про неповну службову відповідність, пониження у спеціальному званні на один ступінь, звільнення з посади, а одразу застосовано найбільш суворе - звільнення зі служби в поліції. При цьому вина ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного проступку не була доведена службовим розслідуванням у встановленому порядку.
Крім того, у висновку службового розслідування та у спірних наказах відсутні будь-які дані щодо виявлення да дослідження порушень, вчинених іншими поліцейськими, про яких йдеться у листі Головного слідчого управління Служби безпеки України. На думку позивача, це підтверджує, що вказаний лист було використано лише для покарання ОСОБА_1 , при цьому діяльність інших поліцейських та керівників ОСОБА_1 не досліджувалася взагалі. 
Відповідач у відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив та вказав, що під час проведення службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 був зобов`язаний використовувати наявний доступ до комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» тільки за напрямком службової діяльності та виконання службових обов`язків та не здійснювати під час зазначеного доступу розповсюдження отриманих даних. Зокрема ОСОБА_1 заборонено їх демонстрацію стороннім особам, про що останній поставив свій особистий підпис 28.12.2022 у відомості «Про посилення контролю доступу до комплексних систем відеоспостереження та відеоаналітики типу «Безпечне місто». 
Згідно з протоколом допиту ОСОБА_1 в якості свідка в межах кримінального провадження встановлено, що вказані дії він вчиняв на прохання свого товариша. Зокрема, на прохання товариша він на систематичній основі з 23.04.2025 здійснював вивантаження даних з комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» щодо маршруту пересування автомобіля ОСОБА_3 . Вказані дані підтверджуються показами ОСОБА_1 , а також листуванням в месенджері «Telegram» останнього з підозрюваним. Таким чином, було встановлено, що позивач, користуючись своїм службовим становищем, маючи доступ і особистий аккаунт до комплексної системи відеоспостереження міста Києва «Безпечне місто», здійснював відстеження транспортного засобу особи, на прохання третьої особи, здійснював збереження маршруту руху транспортного засобу та передав цю інформацію третій особі, порушуючи при цьому свої посадові обов`язки.
Враховуючи те, що за допомогою отриманої інформації з комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто», знаючи номерний знак транспортного засобу, можна ідентифікувати особу, встановити її місцезнаходження, то ця інформаціє є службовою та не підлягає розголошенню, оскільки розголошення такої інформації може завдати істотної шкоди охоронюваним законом інтересам осіб, в конкретному випадку життю та здоров`ю особи.
Зазначені вище дії позивач вчиняв під час робочого часу, що свідчить про нехтування останнім виконанням своїх прямих посадових обов`язків. Замість того, щоб виконувати безпосередні службові обов`язки, позивач займався власними справами та, як з`ясувалося, вчиняв протиправні дії. 
ОСОБА_1 порушуючи присягу поліцейського, не виконуючи покладені на нього посадові (функціональні) обов`язки, не дотримуючись Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного Статуту Національної поліції, використовуючи своє службове становище, а саме наданий йому доступ до комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто», передавав інформацію стороннім особам про пересування транспортного засобу, визначав його місцезнаходження в реальному часі, порушуючи при цьому приватність особи, тим самим здійснив протиправне, винне діяння, яке за своїм характером принизило в очах громадськості гідність та авторитет працівника поліції, підірвавши при цьому довіру населення. Тому, застосування до позивача такого заходу дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби є правомірним, пропорційним та виправданим.
У відповіді на відзив позивач наголосив, що у відзиві відповідач не спростував твердження позивача про те, що відповідачем безпідставно поставлено в вину позивачу порушення вимог щодо роботи з комплексною системою відеоспостереження м. Києва «Безпечне місто», передачі третім особам отриманої із системи інформації, оскільки положення про цю систему не поширюється на діяльність Національної поліції України, статус та рівень обмежень інформації, отриманої із цієї системи, в Національній поліції України не визначено.
Як видно з висновку службового розслідування, комплексна система відеоспостереження м. Києва «Безпечне місто» не була предметом вивчення і дослідження під час службового розслідування, тому яка саме інформація була з неї експортована не встановлено, не вияснено чи було дійсно здійснено викачування файлу з інформацією, які були формат, розмір, інші параметри файлу, що саме на ньому було зображено.
Не встановлено коли, о котрій годині, за допомогою чого і яким саме пристроєм передавався цей файл, ким і якій особі, вказаний пристрій не досліджено. Так, зокрема у висновку службового розслідування зазначено, що пошук авто, яким користується ОСОБА_3 , здійснювався 30.04.2025 у період з 12.48 по 12.51 з акаунта ІНФОРМАЦІЯ_3, який закріплений за працівником поліції - ОСОБА_1 . Разом з тим, жодних об`єктивних даних про факт здійснення цього пошуку 30.04.2025 взагалі та здійснення його конкретно ОСОБА_1 ні у висновку службового розслідування, ні у наданих до нього документах, не зазначено. Жодного доказу закріплення акаунта ІНФОРМАЦІЯ_3 за працівником поліції ОСОБА_1 не вказано і до висновку службового розслідування не приєднано. У відзиві ці твердження адвоката не спростовано. Отже, не досліджено жодного первинного доказу, який би міг підтвердити факт порушення. 
У додаткових поясненнях позивач також наголосив, що відповідачем так і не було встановлено у Висновку службового розслідування та у спірних наказах, як саме правильно називалася комплексна система відеоспостереження міста Києва, оскільки як у документах відповідача, так і у документах Служби безпеки України застосовується назва системи - комплексна система відеоспостереження міста Києва «Безпечне місто». При цьому не встановлено чи є комплексна система відеоспостереження міста Києва «Безпечне місто» і комплексна система відеоспостереження міста Києва однією і тією ж системою, чи це є різні системи. На запит адвоката адміністратор комплексної системи відеоспостереження міста Києва заперечив наявність у її назві слів «Безпечне місто». Наведене, на думку позивача, свідчить про поверховість і неповноту службового розслідування та безпідставність його висновків.
Третя особа у поясненнях вказала, що дисциплінарною комісією під час проведення службового розслідування вставленою, що позивач 30.04.2025 в робочий час перебуваючи за робочим місцем, використовуючи службовий комп`ютерний пристрій, використовуючи акаунт ІНФОРМАЦІЯ_3, який був закріплений за ним, здійснив пошук приватного транспортного засобу в комплексній системі відеоспостереження «Безпечне місто» та передав маршрути його пересування третій особі. 
Крім того, відповідач зазначив, що факт передачі від Офісу Генеральної прокуратури обвинувального акту від 28.01.2026 та реєстр матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 220260000000000081 від 22.01.2026 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 261-2 та частиною третьою статті 362 Кримінального кодексу України не спростовується позивачем, факт його можливого притягнення до кримінальної відповідальності та висвітлення цієї події у засобах масової інформації призводить до підриву авторитету та довіри громадян до поліції. 
Також зауважила, що застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним. Дисциплінарний проступок позивача полягає у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , хоч і прийнято, в тому числі, на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, розпочатого відносно позивача за ознаками кримінального правопорушення, однак ґрунтується на самостійних правових підставах. 
Крім того, висловила незгоду з твердженням позивача про порушення приписів щодо послідовності застосування стягнень та упередженості, а також про неспівмірність і непропорційність запропонованого дисциплінарного стягнення щодо позивача. Як зазначив відповідач, дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. За вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою. Тобто дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно, як помилково вважає позивач. 
Позивач у додаткових поясненнях наголосив, що обставини службового розслідування щодо вчинення ОСОБА_1 порушень, які зафіксовані у висновку службового розслідування, ґрунтуються виключно на повідомленні слідчого Служби безпеки України і не були самостійно встановлені під час службового розслідування.
Крім того, позивач покликається на висновки Верховного Суду від 06.02.2025 у справі №420/17186/22, відповідно до яких у правозастосовчій практиці існує правова позиція, яка вказує на неможливість притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності лише на підставі інформації, яка є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, та про необхідність встановлення складу дисциплінарного проступку, який є відмінним від складу кримінального правопорушення. З`ясування обставин, які слугували приводом для службового розслідування (реєстрація кримінального провадження за ознаками скоєння кримінального правопорушення), не може обмежуватися лише проміжними офіційними результатами досудового розслідування (письмовому повідомленні про підозру). 
Також позивач просить врахувати висновки Верховного Суду у постанові від 03.08.2023 у справі №160/7157/19 про те, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи. 
Позиція учасників справи у судовому засіданні.
Позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав наведених в заявах по суті справи. Позивач надав суду пояснення про те, якими підтвердив, що давав слідчому СБУ визнавальні показання, відображені в листі ГСУ СБ України від 27.05.2025, проте пояснив цей факт психологічним примусом. Підтвердив використання інформації та матеріалів з системи відеоспостереження «Безпечне місто» у своїй службовій діяльності в якості доказів під час оформлення матеріалів на правопорушників. Стверджував, що у зв`язку з використанням системи в спеціальному окремому приміщенні, після авторизації його в системі за особистим паролем, у випаду його відсутності за комп`ютером вказаною системою могли користуватись інші працівники, оскільки така практика склалась. Водночас, визнав що мав можливість вийти з системи у випадку відлучення. Ненадання пояснень членам дисциплінарної комісії пояснив необхідністю забезпечити збереження таємниці досудового розслідування у кримінальному провадженні, яке розслідувалось слідчими ГСУ СБ України. 
Представник відповідача заперечив у задоволенні позовних вимог з підстав викладених в заявах по суті справи. Щодо неврахування дисциплінарною комісією добровільної участі на початку 2022 року у відсічі агресії пояснив, що такі докази позивачем під час проведення службового розслідування не подавались.
Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, заяв, клопотань не подавала.
Обставини справи, встановлені судом. 
Позивач проходив службу в поліції з 07.11.2025, на момент звільнення згідно наказу від 13.01.2025 № 59 о/с обіймав посаду старшого інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції. 
Листом № 25935 від 06.05.2025 Головне слідче управління Служби безпеки України повідомило Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції про таке: 
«Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 22025000000000538 від 01.05.2025 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 15, пунктами 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
В ході проведення слідчих дій за фактом замаху на вбивство ОСОБА_3 , працівниками СБУ встановлено, що автомобіль, яким користується вказана особа, напередодні вчинення злочину перевірявся в системі «Безпечне місто».
02.05.2025 в рамках вказаного кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України проведено невідкладні обшуки у службових приміщеннях УПП у м. Києві та за місцем мешкання старшого інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції підполковника поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спеціальний жетон НОМЕР_6.
У зв`язку з викладеним та на виконання вимог статей 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, прошу Вас призначити службове розслідування за вказаними фактами та вжити відповідних дієвих заходів дисциплінарного впливу до винних працівників.
Разом з цим, на виконання наказу Національної поліції України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції» за результатами проведення службового розслідування за вищезазначеними фактами, у разі їх підтвердження, слід прийняти рішення щодо застосування заходів дисциплінарного впливу до керівників зазначених вище поліцейських.
Про результати проведення службового розслідування прошу Вас поінформувати Службу безпеки України та Департамент внутрішньої безпеки з наданням копії підсумкового документу».
Наказом начальника Департаменту патрульної поліції № 1647 від 08.05.2025 з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни підполковником поліції ОСОБА_1 та іншими працівниками Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, про що стало відомо з відомостей, викладених в листі Головного слідчого управління Служби безпеки України від 06.05.2025 за № 25935, призначено службове розслідування у формі письмового провадження, для чого створено дисциплінарну комісію, вирішено ОСОБА_1 відсторонити від виконання службових обов`язків, зобов`язати ОСОБА_1 на період відсторонення від виконання службових обов`язків знаходитись на робочому місці у відділі чергової служби Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції. 
13.05.2025 дисциплінарною комісією складено акт фіксації відмови ОСОБА_1 від надання пояснень, в якому зазначено: 
« 13.05.2025 під час ознайомлення ОСОБА_1 з наказом Департаменту патрульної поліції від 08.05.2025 № 1647 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» останній відмовився від надання пояснень».
Наказом начальника Департаменту патрульної поліції №1750 від 22.05.2025 продовжено строк проведення службового розслідування, призначеного наказом Департаменту патрульної поліції на 15 календарних днів.
27.05.2025 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції отримало лист Головного слідчого управління Служби безпеки України (№30594еп від 27.05.2025 ) в якому зазначено таке: 
«Слідчими 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України за процесуального керівництва прокурорів управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №22025000000000538 від 01.05.2025 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що протягом року та до моменту замаху на вбивство, пошук авто яким користується потерпілий здійснювався 30.04.2025 у період з 12:48 по 12:51 з акаунта ІНФОРМАЦІЯ_3, який закріплений за працівником поліції - ОСОБА_1 .
Так, аналізом активності акаунту 30.04.2025 (дії по пошуку цільового авто здійснено у період 12:47 по 12:54) встановлено:
1. Вхід в систему з акаунта ІНФОРМАЦІЯ_3 був здійснений близько 09:53 30.04.2025 та до 12:36 здійснювались дії з перегляду відеокамер та пошуку авто за номером з використанням IP внутрішньої мережі НОМЕР_7.
2. О 12:47 30.04.2025 зафіксовано новий вхід в систему з акаунта ІНФОРМАЦІЯ_3 з іншої IP адреси внутрішньої мережі - 10.150.254.164. Під час роботи у вказаній сесії зафіксовано, що акаунтом у період 12:48 по 12:52 було три рази здійснено пошук цільового авто, та двічі було здійснено експорт результатів вказаного пошуку. Після чого було зафіксовано вихід з акаунта о 12:54.
3. В подальшому, о 14:44 було зафіксовано вхід до акаунта з попередньою IP адресою НОМЕР_7 (яка використовувалася зранку), та до 17:38 здійснювалися перевірки авто і перегляд камер.
Так, проведеними заходами встановлено, що напередодні замаху на вбивство, за допомогою комплексної системи відеоспостереження міста Києва «Безпечне місто» (розпорядником системи є КП «Інформатика») 30.04.2025 здійснювався пошук маршрутів пересування транспортного засобу, яким користувався потерпілий.
Вказаний пошук з подальшим експортом отриманих даних здійснювався з використанням відомчої IP-адреси НОМЕР_1 з акаунта «ІНФОРМАЦІЯ_3», який закріплений за старшим інспектором ВРОМ ДТП Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Авдіївка Донецької області, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ).
02.05.2025 проведено невідкладні слідчі дії - обшуки (всього 2) за місцем мешкання ОСОБА_1 , а також за місцем роботи на його робочому місці.
За результатом проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 , а також його допиту в якості свідка встановлено, що вказані дії він вчиняв на прохання свого товариша. Зокрема, на прохання товариша він на систематичній основі з 23.04.2025 здійснював вивантаження даних з «Безпечного міста» щодо маршруту пересування автомобіля потерпілого від замаху на вбивство, а також інших автомобілів, власників яких попередньо встановлено, особи вивчаються. Вказане підтверджується показами ОСОБА_1 в якості свідка, а також листуванням в месенджері «Телеграм» останнього з підозрюваним.
В ході проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного виявлено його мобільний телефон, на якому наявна переписка в месенджері «Телеграм» із невстановленою особою, якій останній передавав дані з системи «Безпечне місто», отримані від ОСОБА_1 .
Розголошення інших даних досудового розслідування на даному етапі негативно вплине на кримінальне провадження».
Листом № 17134/41/11/2/02-2025 від 03.06.2025 Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції повідомило ОСОБА_1 про наступне:
«Наказами Департаменту патрульної поліції від 08.05.2025 № 1647 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» та від 22.05.2025 № 1750 «Про продовження строку проведення службового розслідування» проводиться службове розслідування з метою проведення повної та об`єктивної перевірки можливого порушення Вами службової дисципліни за відомостями, викладеними у листі Головного слідчого управління Служби безпеки України, що надійшов до УПП у місті Києві ДПП за вх. від 06.05.2025 № 25935.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Статут), Ви маєте право надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.
Враховуючи те, що під час службового розслідування було встановлено додаткові обставини, виникла необхідність в повторному опитуванні Вас. Просимо Вас прибути о 10:00 06.06.2025 за адресою: вул. Святослава Хороброго, 9, каб. № 206 для надання пояснень стосовно причин можливого порушення Вами службової дисципліни…».
06.06.2025 дисциплінарною комісією складено акт фіксації відмови ОСОБА_1 від надання пояснень, в якому зазначено: 
« 03.06.2025 за вих. № 17134/41/11/2/02-2025 ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 та на номер телефону НОМЕР_2 направлено лист УПП у місті Києві ДПП з пропозицією прибути о 10.00 06.06.2025 до кабінету № 206 указаного підрозділу за адресою: вул. С. Хороброго, 9, м. Київ, для надання письмових пояснень.
05.06.2025 о 14:58 за допомогою системи обміну повідомленнями ОСОБА_1 членом дисциплінарної комісії капітаном поліції ОСОБА_14 запропоновано, у випадку, якщо він не може прибути у визначений час для надання пояснень, щоб члени дисциплінарної комісії прибули за будь-якою адресою для надання можливості надати письмові пояснення, на що останній повідомив, що не має можливості надавати будь-які пояснення, бо перебуває на лікарняному.
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 не прибув 06.06.2025 до кабінету № 206 УПП у місті Києві ДПП для надання письмових пояснень та не повідомив дисциплінарній комісії дату, час та адресу, коли він має таку можливість, щоб члени дисциплінарної комісії прибули та опитали письмово останнього, внаслідок чого останній вважається таким, який відмовився від надання письмових пояснень».
06.06.2025 дисциплінарна комісія затвердила Висновок службового розслідування, призначеного з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни підполковником поліції ОСОБА_1 .
Висновком встановлено таке: 
«…До відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у місті Києві ДПП за вх. від 12.05.2025 № 3956вн/41/11/2/01-2025 надійшов рапорт старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у місті Києві ДПП капітана поліції Валерія Салюка про проведення обшуку в приміщенні адміністративної будівлі УПП у місті Києві ДПП за адресою: вул. С. Хороброго, 9, м. Київ.
Зокрема, 02.05.2025 о 23.50 в службових кабінетах № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 було розпочато проведення обшуку, який проводив слідчий 5 відділу 1 управління досудових розслідувань Головного слідчого управління Служби безпеки України майор юстиції ОСОБА_17 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22025000000000538 від 01.05.2025 на підставі частини третьої статті 233 Кримінального процесуального кодексу України, тобто до постановлення ухвали слідчого судді на проведення обшуку, зважаючи на невідкладний випадок, пов`язаний із врятуванням майна та/або з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. В ході чого у вказаних приміщеннях було вилучено флеш-носії у кількості 6 (шість) штук, системний блок комп`ютера Dell IJISM005, мобільний телефон Iphone 6s imei НОМЕР_3 . Обшук було завершено 03.05.2025 о 02.23, за результатом чого складено протокол обшуку.
До рапорту було долучено копію протоколу обшуку в кількості 7 (сім) аркушів.
Відповідно до вказаного протоколу дисциплінарною комісією встановлено, що майором юстиції ОСОБА_17 , за участі оперативного співробітника СБУ ОСОБА_18 та оперативного співробітника СБУ ОСОБА_19 , у присутності старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення (т.в.о. заступника начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення) УПП у місті Києві ДПП майора поліції ОСОБА_27 у присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 було проведено невідкладний обшук в службових кабінетах № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 в адміністративній будівлі УПП у місті Києві ДПП за адресою: вул. С. Хороброго, 9 у м. Києві, в ході якого було виявлено та вилучено: флеш-носії у кількості 6 (шість) штук, системний блок комп`ютера Dell IJISM005, мобільний телефон Iphone 6s imei НОМЕР_3 . Обшук було завершено 03.05.2025 о 02.23…
…Під час проведення службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 був зобов`язаний використовувати наявний доступ до комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» тільки за напрямком службової діяльності та виконання службових обов`язків та не здійснювати під час зазначеного доступу розповсюдження отриманих даних, зокрема ОСОБА_1 заборонено їх демонстрацію стороннім особам, про що останній поставив свій особистий підпис 28.12.2022 у Відомості «Про посилення контролю доступу до комплексних систем відеоспостереження та відеоаналітики типу «Безпечне місто».
Опитаний в ході службового розслідування начальник відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП у місті Києві ДПП майор поліції ОСОБА_2 … повідомив, що відповідно до функціональних обов`язків працівникам відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод надано доступ до комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» для виконання ними своїх службових обов`язків з документування обставин дорожньо-транспортних пригод та розшуку транспортних засобів, які зникли з місця пригоди.
Особовому складу відділу постійно наголошується на недопущенні розповсюдження конфіденційної інформації, отриманої під час використання інформаційних підсистем (баз) та відповідальності за такі проступки.
ОСОБА_2 додав, що інформацією стосовно неправомірних дій за участі ОСОБА_1 не володів.
Дисциплінарною комісією було проведено моніторинг засобів масової інформації та соціальних мереж та встановлено наступне:
ІНФОРМАЦІЯ_4 - посилання на статтю телевізійної служби новин, де описується замах на вбивство відомого блогера та волонтера ОСОБА_3 , де описується, як 1 травня 2025 року скоєно замах на вбивство останнього жінкою, завербованою розвідувальним органом російської федерації, та яка здійснила декілька пострілів в бік ОСОБА_3 , одна з куль яких влучила йому в ногу.
«За даними слідства, спершу на замовлення кураторів вона здійснювала спостереження за визначеними автівками, фотографувала їх та передавала інформацію своєму «контакту». Від середини квітня вона почала слідкувати за ОСОБА_3 , оселившись в одному з ним житловому комплексі. Пізніше жінка отримала координати «схрону», в якому була захована вогнепальна зброя - пістолет моделі ПМ та набої до нього. Вранці, 1 травня 2025 року, куратор дав їй вказівку здійснити убивство активіста поблизу його помешкання. Завдяки попереднім спостереженням, підозрюваній вже були відомі марка автомобіля та приблизний час, коли ОСОБА_3 залишає своє житло. У момент виходу активіста з будинку жінка здійснила кілька пострілів: одна з куль влучила йому в ногу» - з вищеописаної статті.
Враховуючи вищевикладене, дисциплінарною комісією установлено наступне:
1. Головне слідче управління СБУ проводить досудове розслідування за фактом замаху на вбивство ОСОБА_3 01.05.2025;
2. Під час проведення досудового розслідування слідчі встановили, що автомобіль, яким користується ОСОБА_3 , напередодні скоєння замаху на вбивство перевірявся за допомогою комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто»;
3. В подальшому слідчими було встановлено, що пошук автомобіля ОСОБА_3 здійснювався в комплексній системі відеоспостереження «Безпечне місто» 30.04.2025 з 12.48 по 12.51 з аккаунту ІНФОРМАЦІЯ_3, який закріплений за старшим інспектором відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП у місті Києві ДПП підполковником поліції ОСОБА_1.;
4. О 12.47 30.04.2025 зафіксовано новий вхід в комплексну систему відеоспостереження «Безпечне місто» з аккаунту ІНФОРМАЦІЯ_3. Під час роботи з вказаного аккаунту зафіксовано, що у період з 12.48 по 12.52 три рази здійснено пошук автомобіля ОСОБА_3 та двічі здійснено експорт результатів вказаного пошуку. Після чого о 12.54 здійснено вихід з вказаного аккаунту.
Згідно протоколу допиту ОСОБА_1 в якості свідка встановлено, що вказані дії він вчиняв на прохання свого товариша. Зокрема, на прохання товариша він на систематичній основі з 23.04.2025 здійснював вивантаження даних з комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» щодо маршруту пересування автомобіля ОСОБА_3 . Вказані дані підтверджуються показами ОСОБА_1 , а також листуванням в месенджері «Telegram» останнього з підозрюваним.
Під час проведення службового розслідування не вдалося встановити більш детальних обставин вищевказаних подій, оскільки ОСОБА_1 двічі відмовився від надання будь-яких пояснень, а також стверджував про надання пояснень 13.05.2025, що спростовується матеріалами службового розслідування…
Обставин, визначених частинами четвертою-шостою статті 19 Дисциплінарного статуту, які пом`якшували чи обтяжували відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.
Враховуючи вищевикладене дисциплінарною комісією, на підставі зібраних під час службового розслідування матеріалів встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_1 з 23.04.2025 на прохання третьої особи (товарииша, - зі слів ОСОБА_1 під час проведення допиту) здійснював вивантаження даних з комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» щодо маршруту пересування автомобіля ОСОБА_3 , а також інших автомобілів. 30.04.2025 в період з 12:48 по 12:51 під час виконання службових обов`язків в робочий час за допомогою комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» здійснив пошук автомобіля, яким користується громадянин ОСОБА_3 , не пов`язаний з виконанням своїх безпосередніх посадових обов`язків, після чого завантажив на службовий персональний комп`ютер вказанні дані та передав їх третій особі (товаришу, - з протоколу допиту в якості свідка). 01.05.2025 на громадянина ОСОБА_3 стався замах на вбивство в момент, коли останній підійшов до свого автомобіля.
Дисциплінарній комісії не вдалося встановити причини та мотиви вказаного порушення службової дисципліни, оскільки ОСОБА_1 відмовився від надання будь-яких пояснень.
Дисциплінарна комісія вважає, що причинами вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку є особиста недисциплінованість, легковажність, надмірна самовпевненість, не виявлення ним високої свідомості дисципліни та нехтування службовими обов`язками. В той час, як останній повинен був виконувати свої безпосередні посадові обов`язки в робочий час, він, зловживаючи службовим становищем, маючи доступ до комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто», завантажив відомості, які не були пов`язані з виконанням службових обов`язків та передав їх третім особам.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарною комісією враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби».
Враховуючи зазначене, дисциплінарна комісія вирішила: 
«…Відомості, що стали підставою для призначення службового розслідування визнати такими, що знайшли своє підтвердження…
…За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2 та 5 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», статей 38, 42 та 43 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1 та 3 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців другого, третього, шостого та дванадцятого пункту 1, абзацу п`ятого пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, підпункту 5.4.2 пункту 5.4 Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 05.07.2018 № 1195/5259, підпунктів 2.14, 2.16 та 2.18 пункту 2 розділу II посадової інструкції старшого інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП у місті Києві ДПП, затвердженої наказом ДПП від 15.04.2025 № 1434, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП у місті Києві ДПП, застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції…».
Наказом Департаменту патрульної поліції № 1904 від 06.06.2025 ОСОБА_1 допущено до виконання службових обов`язків за займаною посадою у зв`язку зі закінченням службового розслідування.
Наказом Департаменту патрульної поліції № 421 від 04.07.2025 до ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 та 5 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», статей 38, 42, 43 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1 та 3 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців другого, третього, шостого та дванадцятого пункту 1, абзацу 5 пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, підпункту 5.4.2 пункту 5.4 Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 05 липня 2018 року № 1195/5259, підпунктів 2.14, 2.16 та 2.18 пункту 2 розділу II посадової інструкції старшого інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП у місті Києві ДПП, затвердженої наказом ДПП від 15.04.2025 № 1434, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Зокрема, у вказаному наказі зазначено таке:
«Відповідно до наказів ДПП від 08.05.2025 № 1647 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» та від 22.05.2025 № 1750 «Про продовження строку проведення службового розслідування» проведено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни підполковником поліції ОСОБА_1 , старшим інспектором відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП у місті Києві ДПП, та іншими працівниками УПП у місті Києві ДПП, про що стало відомо з відомостей, викладених у листі Головного слідчого управління Служби безпеки України, що надійшов до УПП у місті Києві ДПП від 06.05.2025 № 25935.
За результатами службового розслідування встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_1 з 23.04.2025 на прохання третьої особи здійснював вивантаження даних з комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» щодо маршруту пересування транспортного засобу ОСОБА_3 , а також інших автомобілів.
30.04.2025 з 12.48 до 12.51 під час виконання службових обов`язків у робочий час ОСОБА_1 за допомогою комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» здійснив пошук транспортного засобу, яким користується ОСОБА_3 , не пов`язаний з виконанням своїх безпосередніх посадових обов`язків, після чого завантажив на службовий персональний комп`ютер указані дані та передав їх третій особі.
Такі дії підполковника поліції ОСОБА_1 указують на безвідповідальне ставлення до обов`язку дотримуватись вимог законодавства України, наказів Національної поліції України та Присяги працівника поліції, що є несумісним зі статусом представника Національної поліції України…».
Наказом Департаменту патрульної поліції № 1210 о/с від 21.07.2025 вирішено:
«Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнити зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_5), старшого інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод управління патрульної поліції у місті Києві, з 21 липня 2025 року з виплатою грошової компенсації за 36 діб невикористаних щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток (2024 рік - 14 діб, 2025 рік - 22 доби), установивши премію за липень 2025 року в розмірі 181,218 %.
Станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки у календарному обчисленні - 18 років 08 місяців 27 днів.
Сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, становить 3188,33 грн.
Підстава: наказ Департаменту патрульної поліції від 04.07.2025 № 421».
Не погоджуючись із прийнятим щодо нього рішеннями про звільнення зі служби в поліції, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Норми права, які підлягають застосування до спірних правовідносин.
Основним нормативно-правовим актом який врегульовує службу в Національній поліції, як різновиду публічної служби є Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).
Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (ч. 1 ст. 1 Закону № 580-VII).
У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. На працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" (ч.ч. 1 та 2 ст. 3 Закону № 580-VII).
Поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених законом. Поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності, зокрема, користується реєстрами та базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади (ч.ч. 1 та 2 ст. 25 Закону № 580-VII).
Поліція має безпосередній оперативний (у тому числі автоматизований) доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних" ч. 1 ст. 27 Закону № 580-VII.
Поліція вживає всіх заходів для недопущення будь-яких порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації. Поліцейські та особи, які відповідно до цього Закону мають доступ до інформаційних ресурсів єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України та інших інформаційно-комунікаційних систем (інформаційних ресурсів), несуть персональну дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність за вчинені ними діяння, що призвели до порушень прав і свобод людини, пов`язаних з обробкою інформації (ч.ч. 1 та 2 ст. 28 Закону № 580-VII).
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VII).
Особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки". Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України (ч.ч. 1 та 2 ст. 64 Закону № 580-VII).
Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VII).
Водночас, як передбачено частиною другою статті 19 Закону № 580-VIII, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Нормами Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено наступне.
За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша статті 11).
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
1) зауваження;
2) догана;
3) сувора догана;
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції (частина третя статті 13)
Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського (частина перша статті 14).
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (частина друга статті 14).
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (частина третя статті 14).
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (частина четверта статті 14).
Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій (частина перша статті 18).
У висновку за результатами службового розслідування зазначаються:
1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;
2) підстава для призначення службового розслідування;
3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;
4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;
5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;
6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;
7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;
8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;
10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;
11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку (частина перша статті 19).
Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку (частина друга, статті 19).
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (частина третя статті 19)
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (частина сьома статті 19).
Повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом (частина перша статті 20).
Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання (частина дев`ята статті 20).
Дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу (частина перша статті 21).
Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується (частина перша статті 22).
Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним (частина друга статті 22).
Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу (частина третя статті 22).
Крім того, Дисциплінарним статутом Національної поліції України визначено особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану. Зокрема, встановлено наступне.
У період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження (частина перша статті 26).
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа) (частина друга статті 26). 
Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів (частина третя статті 26).
Під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення (частина перша статті 27).
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (частина друга статті 29).
Наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок № 893).
Оцінка аргументів сторін та висновки суду.
У справах даної категорії усталеною є позиція Верховного Суду щодо того, що правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на такому: чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням; чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України (постанови Верховного Суду від 17.11.2022 у справі № 480/9492/20, від 28.11.2023 у справі № 160/10192/21, від 10.07.2024 у справі № 520/3606/22, від 23.01.2025 у справі № 260/779/23 тощо).
У постанові від 08.12.2022 у справі № 460/2583/19 Верховний Суд виснував, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення не пов`язано із кримінально-правовою, цивільно-правовою чи адміністративно-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які водночас стали підставою для ініціювання службового розслідування. Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.
Щодо складу дисциплінарного проступку та підстав застосування дисциплінарного стягнення. 
Ключовими питаннями в цій частині є: 1) доведеність вчинення позивачем відповідного діяння; 2) порушення таким діянням службової дисципліни; 3) наявність вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку.
В частині підтвердження матеріалами службового розслідування вчинення позивачем відповідних дій суд зазначає таке.
Суд погоджується з доводами позивача, що фактично в основу висновку службового розслідування покладено лист органу досудового розслідування в якому містять відомості про проведене у кримінальному провадженні слідчі дії та обставини, які ним встановлено.
Проте, доводи щодо неможливості його використання комісією є безпідставними.
Насамперед суд звертає увагу на постанову від 06.10.2021 у справі № 200/11250/19-а у якій Верховний Суд виснував, що відомості, необхідні дисциплінарній комісії для здійснення своїх повноважень, можуть бути отримані з будь-яких джерел, зокрема і з матеріалів кримінальних проваджень, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики.
У свою чергу у постанові від 20.02.2025 у справі № 520/10086/22 Верховний Суд наголосив, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
Законодавством не встановлення визначеного переліку джерел доказів, які можуть бути отримані дисциплінарною комісією.
Так, Порядок № 893 визначає службове розслідування як діяльність яка полягає в збиранні, матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
Відтак дії дисциплінарної комісії з надіслання до органу досудового розслідування листа від 09.05.2025 та приєднання до матеріалів службового розслідування відповіді на нього не суперечать приписам Порядку № 893.
З приводу доводів позовної заяви щодо необхідності безпосереднього вивчення дисциплінарною комісією матеріалів кримінального провадження суд відзначає необґрунтованість такої необхідності.
Так, позивач у судовому засіданні підтвердив, що надавав слідчому Служби безпеки України зазначені вище визнавальні показання, проте вказав, що для отримання відповідної інформації щодо нього було застосовано примус. Водночас про це дисциплінарну комісію він не інформував, а достовірність викладених у листі органу досудового розслідування інших відомостей не оспорював.
Поряд з цим, в цьому контексті, а також з приводу доводів про неповноту проведення службового розслідування та невстановлення обставин, які на думку позивача мають важливе значення для перевірки його версії, суд відзначає його пасивну позицію під час його проведення, незаявлення відповідних клопотань.
У зв`язку з цим доводи позивача про невстановлення тих завдань, доручень, які було поставлено керівництвом позивачу за напрямком службової діяльності та виконання службових обов`язків 30.04.2025, чи в інший день, коли він, на думку комісії, вчинив дисциплінарний проступок, зокрема, які саме автомобілі було доручено перевірити у цей чи в інший день і чи не було йому доручено здійснити пошук саме автомобіля, який використовувався ОСОБА_3 відхиляються.
За таких обставин дисциплінарна комісія правомірно виходила з наявних матеріалів та не могла перевірити версії позивача, викладені ним на стадії судового оскарження звільнення, оскільки він не доводив відповідні відомості до відповідача.
У цьому контексті суд наголошує, що обсяг обставин, які має встановити службове розслідування обмежується фактичними даними, що зможуть підтвердити наявність, чи відсутність у діях поліцейського складу дисциплінарного проступку. Дисциплінарна комісія не повинна встановлювати всіх обставин вчинення поліцейським протиправної поведінки, зокрема, тих, що є предметом досудового розслідування. 
Отже, суд приходить до висновку, що діяння оцінене відповідачем як дисциплінарний проступок підтверджується матеріалами службового розслідування.
З приводу кваліфікації такого як порушення службової дисципліни суд дійшов до такого.
У наказі Департаменту патрульної поліції № 421 від 04.07.2025 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення зазначен: «За результатами службового розслідування встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_1 з 23.04.2025 на прохання третьої особи здійснював вивантаження даних з комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» щодо маршруту пересування транспортного засобу ОСОБА_3 , а також інших автомобілів. 30.04.2025 з 12.48 до 12.51 під час виконання службових обов`язків у робочий час ОСОБА_1 за допомогою комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» здійснив пошук транспортного засобу, яким користується ОСОБА_3 , не пов`язаний з виконанням своїх безпосередніх посадових обов`язків, після чого завантажив на службовий персональний комп`ютер указані дані та передав їх третій особі».
Отже, саме вказані дії ОСОБА_1 відповідачем оцінено як склад дисциплінарного проступку, який проявився, як зазначено у висновку службового розслідування від 06.06.2025, у порушенні вимог пунктів 1, 2 та 5 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», статей 38, 42 та 43 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1 та 3 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців другого, третього, шостого та дванадцятого пункту 1, абзацу п`ятого пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1179 від 09.11.2016, підпункту 5.4.2 пункту 5.4 Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради № 1195/5259 від 05.07.2018, підпунктів 2.14, 2.16 та 2.18 пункту 2 розділу II посадової інструкції старшого інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції № 1434 від 15.04.2025. 
Суд з такою оцінкою дій позивача погоджується з огляду на наступне. 
Відповідно до пунктів 1, 2 та 5 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків.
Частиною першою статті 64 Закону № 580-VIII встановлено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».
Верховний Суд у постанові від 13.02.2025 у справі № 240/8208/23 зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, слідує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Отже, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.
Отож порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності. 
Статтею 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII) передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону (у тому числі поліцейські), під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.
Як встановлено статтею 42 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону (у тому числі поліцейські), сумлінно, компетентно, вчасно, результативно і відповідально виконують службові повноваження та професійні обов`язки, рішення та доручення органів і осіб, яким вони підпорядковані, підзвітні або підконтрольні, не допускають зловживань та неефективного використання державної і комунальної власності.
Відповідно до статті 43 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону (у тому числі поліцейські), не розголошують і не використовують в інший спосіб конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала їм відома у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов`язків, крім випадків, встановлених законом.
Пунктами 1 та 3 частини третьої статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут Національної поліції України) визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень.
Відповідно до абзаців 2, 3, 6, 12 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1179 від 09.11.2016 (далі - Правила етичної поведінки поліцейських), під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків.
Як встановлено абзацом 5 пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено розголошувати та використовувати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків, у тому числі після припинення служби в поліції, крім випадків, визначених законом.
Пунктом 5.4.2. Положення № 1195/5259 передбачено обов`язки користувачів інформації в Системі, серед яких: під час роботи в Системі дотримуватись вимог законодавства, яке визначає повноваження користувачів інформації в Системі (Кримінального процесуального кодексу України, Кодексу цивільного захисту України, законів України «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію України», «Про Національну гвардію України», «Про оперативно-розшукову діяльність» та інших), цього Положення, Регламенту та інструкції користувача інформації в Системі; здійснювати роботу з Системою виключно на автоматизованих робочих місцях, які надав адміністратор Системи; дотримуватися вимог щодо захисту даних в Системі; забезпечувати захист даних, отриманих із Системи; не розголошувати відомості, які стали їм відомі під час роботи з Системою, крім випадків, передбачених законодавством.
Підпунктами 2.14, 2.16 та 2.18 пункту 2 розділу II Посадової інструкції старшого інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції № 1434 від 15.04.2025 передбачено, до основних завдань старшого інспектора відділу, серед іншого, віднесено: зберігання інформації з обмеженим доступом, яка стала відома поліцейському у зв`язку з виконанням службових обов`язків; неухильне дотримання антикорупційного законодавства України (обмежень та заборон, вимог, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; організаційно розпорядчих документів (наказів, доручень) керівництва поліції, виданих на виконання Закону України «Про запобігання корупції»); запобігання вчиненню правопорушень.
Відповідно до частини першої статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
З огляду на наведене, суд доходить висновку, що вивантаження даних з комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» щодо маршруту пересування автомобіля та передача їх третій особі є умисними діями позивача, які порушують зазначені вище норм, а отже становлять склад дисциплінарного проступку, який у свою чергу є підставою для застосування дисциплінарного стягнення. 
Покликання позивача на те, що у висновку службового розслідування стверджується, що ОСОБА_1 здійснював пошук автомобіля, яким користується ОСОБА_3 , проте жодними доказами не доведено, що ОСОБА_1 знав про належність автомобіля саме ОСОБА_3 . Крім того, у ході службового розслідування, як зазначає позивач, не встановлено, який саме вид доступу до системи «Безпечне місто» цим надано позивачу (з відображенням персональних даних чи із знеособленням персональних даних). 
З огляду на аналіз змісту висновку службового розслідування від 06.06.2025 суд доходить висновку, що зазначена інформація не впливає на кваліфікацію дій позивача як дисциплінарного проступку, тому що поширення будь-якої інформації з обмеженим доступом (а не тільки персональних даних) є порушенням службової дисципліни.
Також в позовній заяві стверджується, що в позивача не було обов`язку дотримуватись норм Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради № 1195/5259 від 05.07.2018, оскільки нормативно-правовий акт Київської міської державної адміністрації (рішення №1195/5259 від 05.07.2018 «Про затвердження Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва») не пройшов процедуру державної реєстрації. На думку позивача, норми Положення № 1195/5259 не можуть визначати права та обов`язки поліцейських, носять дорадчий характер, а тому, відповідно, недотримання поліцейськими цих норм положення не може бути підставою для притягнення їх до дисциплінарної відповідальності. Обов`язки, передбачені Положенням № 1195/5259 могли виникнути у поліцейського лише після встановлення відповідним наказом Національної поліції України правил та порядку використання цього положення та системи відеоспостереження «Безпечне місто» в своїй службовій діяльності, визначення статусу інформації, отриманої із системи.
Суд з цього приводу зазначає наступне. 
Через поєднання ролі Київської міської державної адміністрації як місцевого органу виконавчої влади та виконавчого органу місцевого самоврядування у практиці справді виникають питання щодо необхідності державної реєстрації її актів. Зокрема, у постанові від 03.02.2022 у справі № 48/219 Верховний Суд вказав, що, якщо голова Київської міської державної адміністрації, посада якого поєднує в одній особі повноваження керівника органу державної влади і керівника виконавчого органу міської ради, видає нормативно-правовий акт з питань, які організаційно віднесені до відання органів місцевого самоврядування, як-от щодо питань встановлення та/чи затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, і виражає його у формі розпорядження як одного з виду актів органу державної влади, то такі розпорядження підлягають обов`язковій державній реєстрації.
Водночас Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва затверджене рішенням Київської міської ради № 1195/5259 від 05.07.2018, а не актом Київської міської державної адміністрації, як вказує позивач. 
У свою чергу, як визначено частинами першою та п`ятою статті 59 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень; акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.
Юридичною підставою використання поліцейськими комплексної системи відеоспостереження міста Києва є норми Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) та Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради № 1195/5259 від 05.07.2018 (далі - Положення № 1195/5259).
Зокрема, відповідно до частини першої статті 27 Закону № 580-VIII поліція має безпосередній оперативний (у тому числі автоматизований) доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».
Водночас, як передбачено пунктом 4.3 Положення № 1195/5259 розпорядником Системи є виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) в особі Департаменту інформаційно-комунікаційних технологій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
Так, відповідно до частини першої статті 10-1 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» від 15.01.1999 № 401-XIV виконавчим органом Київської міської ради є Київська міська державна адміністрація, яка паралельно виконує функції державної виконавчої влади, що є особливістю здійснення виконавчої влади в місті Києві.
Таким чином суд доходить висновку, що Київська міська державна адміністрація у розумінні частини першої статті 27 Закону № 580-VIII є іншим органом державної влади, доступ до інформації та інформаційних ресурсів має поліція.
Отже, юридичною підставою отримання поліцейським в межах виконання службових обов`язків доступу до комплексної системи відеоспостереження міста Києва є частина перша статті 27 Закону № 580-VIII у взаємозв`язку з приписами Положення № 1195/5259. 
Як встановив суд, листом № 6660-2024 від 09.08.2024 Департамент патрульної поліції Національної поліції України надіслав до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернення про надання доступу до інформації в комплексній системі відеоспостереження міста Києва. 
Відповідно до пункту 8.5 Положення № 1195/5259 у разі задоволення мотивованого письмового звернення про надання доступу до інформації в Системі адміністратор Системи за дорученням розпорядника Системи здійснює фактичне надання доступу до інформації в Системі уповноваженим посадовим (службовим) особам, працівникам суб`єктів звернення, визначених в пункті 8.1 цього Положення, відповідно до рівня доступу до інформації в Системі, визначеного розпорядником Системи.
Фактичне надання доступу до інформації в комплексній системі відеоспостереження міста Києва ОСОБА_1 підтверджується позивачем. Зокрема, у судовому засіданні позивач зазначив, що у рамках виконання своїх службових обов`язків дійсно мав доступ та використовував комплексну систему відеоспостереження міста Києва.
Отже, позивач мав юридичні та фактичні підстави для отримання доступу до комплексної системи відеоспостереження міста Києва, отримав такий доступ і застосовував зазначену систему у своїй службовій діяльності, а відтак був зобов`язаний знати та дотримуватись правил її використання, встановлених Положенням № 1195/5259.
Позивач стверджує, що відповідач у Висновку службового розслідування та у спірних наказах не встановив, чи є комплексна система відеоспостереження міста Києва «Безпечне місто» і комплексна система відеоспостереження міста Києва однією і тією ж системою, чи це є різні системи, оскільки як у документах відповідача, так і у документах Служби безпеки України застосовується перша назва, а у Положенні №1195/5259 - друга. Крім того, позивач стверджує, що на запит його адвоката адміністратор комплексної системи відеоспостереження міста Києва заперечив наявність у її назві слів «Безпечне місто». 
З цього приводу суд зазначає таке. 
«Безпечне місто» є загальноприйнятою назвою комплексної системи відеоспостереження міста Києва, яке часто використовується у повідомленнях на сайті та сторінках у соціальних мережах Національної поліції України та Київської міської державної адміністрації, а також у судовій практиці. 
Наприклад, Верховний Суд у постанові від 21.08.2025 у справі № 991/503/23 зазначив, що правовою основою функціонування системи «Безпечне Місто» є Положення про комплексну систему відеоспостереження міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради 05.07.2018 № 1195/5259.
Крім того, суд бере до уваги, що відповідно до пункту 4.4. Положення № 1195/5259 адміністратором Системи (комплексної системи відеоспостереження міста Києва) є комунальне підприємство «Інформатика» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).
У свою чергу у листі Головного слідчого управління Служби безпеки України № 30594еп від 27.05.2025, направленому Управлінню патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції йдеться саме про комплексну систему відеоспостереження міста Києва «Безпечне місто», розпорядником якої є комунальне підприємство «Інформатика». Про це ж зазначено і у висновку службового розслідування від 06.06.2025.
Отже, система «Безпечне Місто» є тією комплексною системою відеоспостереження міста Києва, про яку йдеться у Положенні № 1195/5259.
Відповіді адміністратора системи відеоспостереження міста Києва на адвокатський запит, на яку покликається позивач, суд оцінки не надає, оскільки така відповідь відсутня в матеріалах справи.
Позивач стверджує, що відповідачем не доведено факт належності інформації з комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» до інформації, яка охороняється при її використанні в Національній поліції України та не наведено доказів того, що інформація з комплексної системи відеоспостереження «Безпечне місто» щодо маршруту пересування транспортного засобу в системі Національної поліції віднесена тим чи іншим нормативно-правовим актом Національної поліції України до інформації з обмеженим доступом.
Суд з цього приводу зазначає наступне.
Зміст приписів Положення № 1195/5259 свідчить про те, що інформація, яка міститься у комплексній системі відеоспостереження міста Києва є інформацією з обмеженим доступом.
Так, відповідно до пункту 8.1 Положення № 1195/5259 доступ до інформації в Системі надається посадовим (службовим) особам та іншим працівникам місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування міста Києва та підприємств, установ, організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, посадовим (службовим) особам правоохоронних органів та військових формувань, посадовим (службовим) особам і працівникам суб`єктів охоронної діяльності, посадовим особам Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноваженим представникам Моторного (транспортного) страхового бюро України.
Крім того, згідно з пунктом 8.2. Положення № 1195/5259 для отримання доступу до інформації в Системі суб`єкт звернення, зазначений в пункту 8.1 цього Положення, направляє на адресу розпорядника Системи відповідне мотивоване письмове звернення за підписом керівника, яке повинне містити, серед іншого, інформацію про правові підстави отримання доступу до інформації в Системі з посиланням на конкретні норми (пункти, частини статті) законодавства, що передбачає повноваження суб`єкта звернення на отримання відповідних даних.
Отже, доступ до інформації, що міститься у комплексній системі відеоспостереження міста Києва надається лише обмеженому колу суб`єктів і лише на визначених законодавством підставах. Відтак, інформація, доступ до якої надається користувачам комплексної системи відеоспостереження міста Києва є інформацією з обмеженим доступом. У свою чергу обов`язок поліцейського зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків визначений пунктом 5 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII, а не тільки нормами Положення № 1195/5259.
Таким чином, з огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини (зокрема, за допомогою таких доказів як матеріали кримінального провадження), суд доходить висновку, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку і доводи позивача цього не спростовують.
З приводу покликання позивача на необов`язковість для нього Положення № 1195/5259, оскільки таке не було зареєстровано в Міністерстві юстиції України, суд відзначає, що в будь-якому випадку така обставина не надавала позивачу права поширювати інформацію з обмеженим доступом, яка отримана ним, у зв`язку з службовою діяльністю.
Встановленні службовим розслідуванням обставини свідчать про умисний характер дисциплінарного проступку.
Щодо пропорційності дисциплінарного стягнення.
Позивач стверджує, що у висновку службового розслідування жодним чином не обґрунтовано співмірність і пропорційність застосованого щодо позивача дисциплінарного стягнення, оскільки на цей час він вважався таким, що не мав дисциплінарних стягнень. Крім того, у висновку службового розслідування не зазначено, чи мав позивач заохочення і чи мав дисциплінарні стягнення, не було взято до уваги, що до нього раніше не застосовувалися такі стягнення як сувора догана, попередження про неповну службову відповідність, пониження у спеціальному званні на один ступінь, звільнення з посади, а одразу застосовано найбільш суворе - звільнення зі служби в поліції. Також не враховано особу порушника та його попередню поведінку, зокрема, те, що одразу після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України ОСОБА_1 добровільно приєднався до підрозділу територіальної оборони ТрО «АЗОВ-Київ». Не взято до уваги й ставлення позивача до служби й те, що за даними послужного списку у липні 2023 року його заохочено відомчою відзнакою за 15 років сумлінної служби. Службова характеристика позивача у висновку службового розслідування не відображена і до його матеріалів не приєднана.
Суд з цього приводу зазначає наступне.
Як вказав Верховний Суд у постанові від 20.07.2023 у справі № 620/4675/22, для вирішення питання про правомірність застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, що є крайнім є заходом дисциплінарного впливу, необхідним є з`ясування його співмірності характеру, обставинам та наслідкам вчиненого проступку.
У постанові від 30.04.2025 у справі № 320/8086/23 Верховний Суд розглянув питання співмірності застосованого до поліцейського дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за дисциплінарний проступок, змістом якого було здійснення запитів у інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України», не пов`язаних з безпосереднім виконанням покладених на поліцейського службових обов`язків. Щодо ненастання негативних наслідків Суд зауважив, що оскільки позивачем не спростовано використання ним інформаційно-комунікаційної системи з метою, що не була пов`язана з виконанням службових обов`язків, то заподіяння шкоди певним охоронюваним законом правам чи інтересам не є обов`язковою умовою для застосування дисциплінарного стягнення.
Аналогічно у справі, що розглядається, доведено використання комплексної системи відеоспостереження міста Києва з метою, що не була пов`язана з виконанням службових обов`язків.
Щодо характеру та обставин вчиненого позивачем дисциплінарного проступку суд зазначає, що умисний збір та поширення інформації з обмеженим доступом шляхом використання наданого для виконання службових обов`язків доступу до закритої інформаційної системи в інтересах третіх осіб та всупереч меті, для якої такий доступ було надано, є грубим порушенням службової дисципліни, несумісним зі статусом поліцейського, а відтак самостійною і достатньою підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Позивач як досвідчений поліцейський мав усвідомлювати можливість використання цієї інформації у протиправних цілях.
Позитивна попередня поведінка та позитивна характеристика особи, на які покликається позивач, не можуть бути підставою для визнання застосованого дисциплінарного стягнення непропорційним, оскільки вчинений позивачем дисциплінарний проступок є грубим та істотним за своїм змістом. У постанові від 22.01.2026 у справі № 400/15674/23 Верховний Суд зазначив, що вимога пропорційності передбачає, що зменшення обсягу або кваліфікуючих ознак порушень, які ставляться у провину особі, має призводити до зменшення суворості стягнення, за винятком випадку, коли буде доведено, що порушення є істотним(и) настільки, щоб бути самостійною і достатньою підставою для застосування стягнення певного виду (у цьому випадку - звільнення зі служби). 
Щодо фотографій, на яких ОСОБА_1 зображений у військовій формі і, як вказує позивач, підтверджують факт проходження ним військової служби, то суд наголошує, що такі матеріали не були подані дисциплінарній комісії під час службового розслідування, а тому вона не могла їх врахувати.
Також важливо зауважити, що у постанові від 23.11.2023 у справі № 420/14443/22 Верховний Суд наголосив, що за змістом частини другої статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. Вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою. Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 30.01.2025 у справі № 400/3493/23, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
У цій справі Верховний Суд також взяв до уваги, що від час розгляду справи не встановлено обставин, які б указували на те, що висновки відповідача, які покладено в основу оскаржуваних наказів про накладення та реалізацію дисциплінарного стягнення, є довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж помилковими щодо фактів.
З огляду на наведене суд доходить висновку, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є пропорційним та співмірним зі вчиненим ним дисциплінарним проступком і позивач не навів доводів, які б це спростували. 
Щодо того, чи прийнято рішення про застосування та реалізації дисциплінарного стягнення відповідачем у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України.
Суд доходить висновку, що відповідач дотримався зазначених вище норм при ухваленні оскаржуваних рішень. 
Зокрема, ухваленню оскаржуваних рішень про застосування та реалізацію щодо позивача дисциплінарного стягнення передувало службове розслідування, призначене наказом начальника Департаменту патрульної поліції. Відповідно до цього наказу № 1647 від 08.05.2025 службове розслідування призначено у формі письмового провадження, для його проведення створено дисциплінарну комісію.
Підставою призначення службового розслідування стало повідомлення Головного слідчого управління Служби безпеки України (лист № 25935 від 06.05.2025), в якому було зазначено про вчинення ОСОБА_1 дій, які у ході проведення службового розслідування було кваліфіковано як дисциплінарний проступок. 
Наказом начальника Департаменту патрульної поліції №1750 від 22.05.2025 продовжено строк проведення службового розслідування на 15 календарних днів. Враховуючи, що висновок службового розслідування складено 06.06.2025, службове розслідування завершене протягом строку, визначеного частиною третьою статті 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
У ході проведення службового розслідування дисциплінарна комісія забезпечила право позивача на захист, запропонувавши надати йому письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Наданим правом позивач не скористався, про що відповідачем складено акти фіксації відмови від 13.05.2025 та 06.06.2025.
За результатами проведення службового розслідування складено відповідний висновок, підписаний членами дисциплінарної комісії.
У висновку службового розслідування від 06.06.2025 зазначено:
- дату і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посади і місця служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;
- підставу для призначення службового розслідування;
- обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;
- про відмову ОСОБА_1 надати пояснення щодо обставин справи;
- пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;
- документи та матеріали, що підтверджують факт вчинення дисциплінарного проступку;
- причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;
- висновок щодо наявності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;
- вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
У висновку службового розслідування від 06.06.2025 також вказано, що під час визначення виду стягнення дисциплінарною комісією враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Зазначених аспектів дисциплінарна комісія не деталізувала, проте з огляду на встановлені порушення, що вчинив позивач, суд не вважає це підставою для скасування оскаржуваних рішень.
Дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції щодо позивача застосоване наказом № 421 від 04.07.2025 за підписом начальника Департаменту патрульної поліції. 
Реалізовано зазначене дисциплінарне стягнення наказом № 1210 о/с від 21.07.2025 по особовому складу за підписом начальника Департаменту патрульної поліції не пізніше місяця з дня його застосування.
З приводу покликань на ненадання позивачу для ознайомлення матеріалів службового розслідування суд відзначає, що відповідний рапорт подано 21.07.2025, тобто після його завершення, а відтак стверджувана бездіяльність не впливає на правомірність відповідного висновку. Водночас, вимога щодо оскарження такої бездіяльності ц цій справі не заявлялась.
Отже, суд дійшов висновку, що рішення про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та його звільнення зі служби в поліції прийнято відповідачем у межах наданих повноважень, у спосіб та порядку, визначених законодавством, а правомірність оскаржуваних наказів відповідачем доведена.
З огляду на наведене, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. 
Керуючись статтями 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:
1. У задоволенні адміністративного позову - відмовити.
2. Копію судового рішення вручити (надіслати) учасникам справи (їх представникам) в порядку ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 );
Відповідач: Департамент патрульної поліції (ЄДРПОУ: 40108646, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3).
Третя особа: Управління патрульної поліції у місті Києві (ЄДРПОУ 40108646, 03048, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9). 
Повний текст рішення виготовлено 24 червня 2026 року.

Суддя Сас Є.В.