ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2026 р. Cправа № 902/702/25  

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни розглянувши без виклику сторін матеріали справи 
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка", 04112, місто Київ, вул. Теліги Олени, будинок 6 літ. В, ідентифікаційний код юридичної особи 20033533 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тракстоун", 21019, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Вінниця, Грушевий тупик, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 42484624 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
про стягнення 82 648,53 гривень 

В С Т А Н О В И В: 
У провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/702/25 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тракстоун" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 82648,53 гривень.
20 травня 2026 року Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі № 902/702/25, яким позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тракстоун" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" 25 891,25 гривень майнової шкоди, 758,94 гривень судових витрат на сплату судового збору та 3 133,00 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу, у задоволенні позовних вимог у частині стягнення 56 757,28 гривень майнової шкоди - відмовлено, у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 5 000,00 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 663,46 гривень та судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 867,00 гривень покладено на позивача, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тракстоун" 11 182,68 гривень судових витрат пов`язаних із проведенням експертизи, судові витрати пов`язані із проведенням експертизи у сумі 5 101,99 гривень покладено на відповідача.
Повне судове рішення у справі № 902/702/25 складено 29 травня 2026 року.
01 червня 2026 року до суду від представника відповідача Піпко А.М. надійшла заява №б/н від 01.06.2026 (вх. № 01-30/3640/26 від 01.06.2026) про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 902/702/25.
02 червня 2026 року до суду від представника відповідача Слободянюка М.В. надійшла заява №б/н від 01.06.2026 (вх. № 01-30/5644/26 від 02.06.2026) про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 902/702/25.
Ухвалою від 05.06.2026 судом прийнято заяви представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Тракстоун" №б/н від 01.06.2026 (вх. № 01-30/3640/26 від 01.06.2026) та №б/н від 01.06.2026 (вх. № 01-30/5644/26 від 02.06.2026) про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 902/702/25 до розгляду, розгляд вказаних заяв постановлено здійснювати без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, повідомлено позивача про наявність у нього права подати письмові пояснення, заперечення щодо поданих заяв.
Ухвалу суду від 05.06.2026 року надіслано сторонам; про отримання вказаної ухвали сторонами свідчать відповідні довідки про доставку електронного листа.
Розглянувши заяви представників відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до положень статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно із пунктом 3 частини 1, частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Положеннями частини 4 статті 244 ГПК України, визначено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Згідно з частинами 1, 2 статті 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно з нормами частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
У заяві про вступ у справу, надання пояснень та додаткових доказів від 13.08.2025 представником відповідача зазначено, що попередній (орієнтовний) розмір витрат відповідача на правничу допомогу становить 40 000,00 гривень.
20 травня 2026 року Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі № 902/702/25, яким позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тракстоун" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" 25 891,25 гривень майнової шкоди, 758,94 гривень судових витрат на сплату судового збору та 3 133,00 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу, у задоволенні позовних вимог у частині стягнення 56 757,28 гривень майнової шкоди - відмовлено, у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 5 000,00 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 663,46 гривень та судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 867,00 гривень покладено на позивача, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тракстоун" 11 182,68 гривень судових витрат пов`язаних із проведенням експертизи, судові витрати пов`язані із проведенням експертизи у сумі 5 101,99 гривень покладено на відповідача.
На проголошення вступної та резолютивної частин рішення учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим вступну та резолютивну частини рішення долучено до матеріалів справи без їх проголошення.
Повне судове рішення у справі № 902/702/25 складено 29 травня 2026 року.
Згідно з частиною 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частини 1 статті 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
При цьому частиною 4 статті 116 ГПК України визначено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Враховуючи наданий заявнику положеннями частини 8 статті 129 ГПК України п`ятиденний строк на подання доказів на підтвердження розміру судових витрат та перебіг процесуального строку відповідно до положень статей 116, 240 ГПК України, останнім днем подання відповідних доказів є 03.06.2026.
Представниками відповідача 01.06.2026 сформовано в підсистемі "Електронний суд" та подано до суду заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу до яких долучено докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, отже зазначені заяви та докази подані заявниками в межах строків, визначених положеннями статей 129, 240 ГПК України.
З урахуванням наведеного, заявлене представником відповідача Слободянюком М.В. клопотання про поновлення строку звернення до суду із заявою про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та подання доказів понесених відповідачем судових витрат на правничу допомогу адвоката судом не розглядається.
У поданих до суду заявах представник відповідача Слободянюк М.В. просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11644,23 гривень (що складає 68,67 % від суми понесених судових витрат у розмірі 16956,80 гривень) та представник відповідача Піпко А.М. - у розмірі 11644,23 гривень (що складає 68,67 % від суми понесених судових витрат у розмірі 16956,80 гривень).
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Частиною 1, пунктами 1, 4 частини 3 статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України.
Відповідно до положень статей 16, 58 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що видами адвокатської діяльності, зокрема є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина перша статті 26 Закону).
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частинами 1, 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру;
- погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Згідно із частинами 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
З матеріалів справи вбачається, що згідно ордерів серії АВ № 1223158 від 11.08.2025, серії АВ № 1216824 від 15.07.2025 представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Тракстоун" у справі № 902/702/25 здійснювали адвокат Слободянюк Микола Володимирович та адвокат Піпко Андрій Миколайович.
Представниками відповідача з дотриманням вимог, передбачених частиною 8 статті 129 ГПК України, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано із заявами по справі та надіслано до суду 01.06.2026 із заявами про ухвалення додаткового рішення докази вказаних витрат, зокрема договори про надання правової допомоги № 1 від 15.07.2025, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, додаткові угоди № 1 від 01.06.2026, акти приймання-передачі наданих послуг від 01.06.2026, рахунків, платіжних інструкцій № 5324 від 15.07.2025 на суму 9689,60 гривень, № 5325 від 15.07.2025 на суму 9689,60 гривень, № 5773 від 01.06.2026 на суму 7267,20 гривень та № 5774 від 01.06.2026 на суму 7267,20 гривень.
За умовами пункту 1.1. укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Тракстоун" як клієнтом та фізичною особою-підприємцем, адвокатом Слободянюком Миколою Володимировичем як адвокатом договору про надання правової допомоги № 1 від 15.07.2025 (далі - договір) адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу професійну правничу допомогу, включаючи представництво й інші види адвокатської діяльності щодо захисту прав, свобод та інтересів клієнта в усіх органах державної влади і місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, перед їх посадовими і службовими особами, перед фізичними особами-підприємцями і громадянами, в судах України усіх рівнів та інстанцій у справі у справі № 902/702/25 за позовною заявою ПАТ "СК "Уніка" до клієнта про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП і пов`язаних з цим питань (далі - справа), а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та інші платежі, визначені договором.
Згідно з пунктом 1.2. договору на підставі ст. 4, 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат здійснює адвокатську діяльність індивідуально на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000906 від 27.05.2022 року, виданого згідно рішення Ради адвокатів Вінницької області № 5/22 від 18.05 2022 року.
Відповідно до пунктів 1.3.-1.3.5. договору правова допомога полягає в здійсненні всіх видів адвокатської діяльності, зокрема, зборі та аналізі інформації, документів та матеріалів, що стосуються справи; наданні консультацій та роз`яснень з правових питань, що стосуються справи; складанні необхідних у справі процесуальних документів, копіюванні документів; виконанні погоджених сторонами окремих доручень клієнта у справі; представництві інтересів клієнта у справі.
Згідно з пунктом 3.1. договору клієнт сплачує адвокату за надання правової допомоги гонорар в розмірі не менше 40 (сорок) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за одну годину участі особи, яка надає правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Сплачена клієнтом адвокату вищевказана сума відповідає і складає розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката відповідно до обсягу наданих послуг і виконаних робіт.
Пунктом 3.2. договору сторони визначили, що максимальна сума гонорару в суді першої інстанції складає не більш ніж за 16 (шістнадцять) годин надання правової допомоги, з яких не менше половини сплачується клієнтом авансом згідно рахунку адвоката, а решта - у разі досягнення узгодженого сторонами результату, в т. ч. винесення судового рішення у справі на користь клієнта (гонорар успіху). В суді апеляційної, касаційної інстанції гонорар сплачується в аналогічному порядку, але в розмірі, що на 50 (п`ятдесят) відсотків менший ніж гонорар в суді першої інстанції.
За умовами пункту 3.5. договору в акті приймання - передачі наданих послуг сторони за взаємною домовленістю вправі визначити фіксований розмір гонорару, який не обов`язково обраховується відповідно до вищевказаного відсотку прожиткового мінімуму.
Відповідно до пункту 3.7. договору в підтвердження того, що адвокат належним чином надав клієнту правову допомогу у справі в цілому чи на окремих стадіях складається акт приймання-передачі наданих послуг.
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг в цілому, припинення договору його розірванням за згодою сторін або в односторонньому порядку (пункт 4.1. договору).
Пунктом 1.1. укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Тракстоун" як клієнтом та фізичною особою-підприємцем, адвокатом Піпком Андрієм Миколайовичем як адвокатом договору про надання правової допомоги № 1 від 15.07.2025 (далі - договір) адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу професійну правничу допомогу, включаючи представництво й інші види адвокатської діяльності щодо захисту прав, свобод та інтересів клієнта в усіх органах державної влади і місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, перед їх посадовими і службовими особами, перед фізичними особами-підприємцями і громадянами, в судах України усіх рівнів та інстанцій у справі у справі № 902/702/25 за позовною заявою ПАТ "СК "Уніка" до клієнта про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП і пов`язаних з цим питань (далі - справа), а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та інші платежі, визначені договором.
Відповідно до пункту 1.2. договору на підставі ст. 4, 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат здійснює адвокатську діяльність індивідуально на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000906 від 27.05.2022 року, виданого згідно рішення Ради адвокатів Вінницької області № 5/22 від 18.05 2022 року.
За змістом пунктів 1.3.-1.3.5. договору правова допомога полягає в здійсненні всіх видів адвокатської діяльності, зокрема, зборі та аналізі інформації, документів та матеріалів, що стосуються справи; наданні консультацій та роз`яснень з правових питань, що стосуються справи; складанні необхідних у справі процесуальних документів, копіюванні документів; виконанні погоджених сторонами окремих доручень клієнта у справі; представництві інтересів клієнта у справі.
Згідно з пунктами 3.1., 3.2. договору клієнт сплачує адвокату за надання правової допомоги гонорар в розмірі не менше 40 (сорок) відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за одну годину участі особи, яка надає правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Сплачена клієнтом адвокату вищевказана сума відповідає і складає розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката відповідно до обсягу наданих послуг і виконаних робіт.
Пунктом 3.7. договору сторони визначили, що в підтвердження того, що адвокат належним чином надав клієнту правову допомогу у справі в цілому чи на окремих стадіях складається акт приймання-передачі наданих послуг.
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг в цілому, припинення договору його розірванням за згодою сторін або в односторонньому порядку (пункт 4.1. договору).
01 червня 2026 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Тракстоун" та фізичною особою-підприємцем, адвокатом Слободянюком Миколою Володимировичем укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 1 від 15.07.2025 відповідно до пункту 1 якої сторонами погоджено викласти пункт 3.5. договору в такій редакції: "3.5. За надання правової (правничої) допомоги за договором у господарському суді Вінницької області у справі № 902/702/25 клієнт сплачує адвокату гонорар за домовленістю сторін у фіксованому розмірі в сумі 16956,80 грн. (шістнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість гривень вісімдесят копійок)", з яких 9689,60 грн. сплачено авансом, а 7267,20 грн. підлягає оплаті згідно рахунку адвоката".
01 червня 2026 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Тракстоун" та фізичною особою-підприємцем, адвокатом Піпком Андрієм Миколайовичем укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 1 від 15.07.2025 відповідно до пункту 1 якої сторонами погоджено викласти пункт 3.5. договору в такій редакції: "3.5. За надання правової (правничої) допомоги за договором у господарському суді Вінницької області у справі № 902/702/25 клієнт сплачує адвокату гонорар за домовленістю сторін у фіксованому розмірі в сумі 16956,80 грн. (шістнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість гривень вісімдесят копійок)", з яких 9689,60 грн. сплачено авансом, а 7267,20 грн. підлягає оплаті згідно рахунку адвоката".
01 червня 2026 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Тракстоун" та фізичною особою-підприємцем, адвокатом Слободянюком Миколою Володимировичем підписано акт № 1 приймання-передачі наданих послуг (далі - акт), за змістом пункту 1 якого клієнт визнав, що договір про надання правової допомоги № 1, укладений між сторонами 15.07.2025 року, належним чином виконано адвокатом станом на дату підписання цього акту та клієнт немає до адвоката жодних претензій. Договір діє до підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг в цілому.
Відповідно до пункту 2 акту за надання правової (правничої) допомоги за договором у період з 15.07.2025 по 01.06.2026 клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованому розмірі в сумі 16956,80 гривень, з яких 9689,60 гривень сплачено авансом, а 7267,20 гривень підлягає оплаті згідно рахунку адвоката.
01 червня 2026 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Тракстоун" та фізичною особою-підприємцем, адвокатом Піпком Андрієм Миколайовичем підписано акт № 1 приймання-передачі наданих послуг (далі - акт), за змістом пункту 1 якого клієнт визнав, що договір про надання правової допомоги № 1, укладений між сторонами 15.07.2025 року, належним чином виконано адвокатом станом на дату підписання цього акту та клієнт немає до адвоката жодних претензій. Договір діє до підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг в цілому.
Відповідно до пункту 2 акту за надання правової (правничої) допомоги за договором у період з 15.07.2025 по 01.06.2026 клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованому розмірі в сумі 16956,80 гривень, з яких 9689,60 гривень сплачено авансом, а 7267,20 гривень підлягає оплаті згідно рахунку адвоката.
Адвокатом Слободянюком М.В./адвокатом Піпком А.М. виставлено рахунки № 15/07/25/1 від 15.07.2025, № 15/07/25/1 від 15.07.2025, № 01/06/26/2 від 01.06.2026 та № 01/06/26/2 від 01.06.2026 на оплату за договором про надання правової допомоги у сумах відповідно - 9689,60 гривень, 9689,60 гривень, 7267,20 гривень та 7267,20 гривень.
Згідно платіжних інструкцій № 5324 від 15.07.2025, № 5325 від 15.07.2025, № 5773 від 01.06.2026 та № 5774 від 01.06.2026 ТОВ "Тракстоун" оплачено адвокату Слободянюку М.В./адвокату Піпку А.М. вартість наданих послуг правової допомоги згідно рахунків та договорів № 1 від 15.07.2025 у сумах відповідно - 9689,60 гривень, 9689,60 гривень, 7267,20 гривень та 7267,20 гривень.
Відповідно до вимог статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 4-6 статті 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Водночас витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).
Положеннями частини п`ятої статті 126 ГПК України встановлено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони, зокрема, у разі недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Зазначена норма є загальною та повинна застосовуватись у системно-логічному зв`язку із частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України.
У частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 01.06.2022 року у справі № 914/4/20.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.
Принцип пропорційності - загальноправовий принцип, спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення.
У зв`язку із наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на приписи частини четвертої статті 129 ГПК України, суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Така позиція слідує з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19 тощо.
Такі критерії як обґрунтованість, пропорційність, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката суд має враховувати як відповідно до частини четвертої статті 126 ГПК України, так і відповідно до частини п`ятої статті 129 цього Кодексу.
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статі 129 цього Кодексу.
Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі і інших, передбачених частиною четвертою статті 129 ГПК України.
Верховним Судом у постанові від 22.12.2022 року у справі №903/643/21 викладено висновок, що суд під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу може одночасно застосовувати критерії, що визначені як у ч. 5-7 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (з власної ініціативи), так і в ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (за клопотанням сторони).
Із поданих представниками відповідача доказів понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу вбачається, що вартість правничих витрат визначена сторонами у фіксованому розмірі та складає 33913,60 гривень (16956,80 гривень + 16956,80 гривень = 33913,60 гривень) за надання адвокатами Слободянюком Миколою Володимировичем, Піпком Андрієм Миколайовичем послуг з професійної правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Тракстоун", а тому суд дійшов висновку, що відповідачем документально обґрунтовано обсяг та розмір витрат на професійну правничу допомогу, що пов`язані з розглядом справи № 902/702/25 у розмірі 33 913,60 гривень.
Наявними у матеріалах справи документами підтверджується надання адвокатами правничої допомоги зазначеної у заявах про ухвалення додаткового рішення про стягнення правничих витрат, детальному описі.
Також із протоколів судових засідань, вбачається надання представниками відповідача послуг щодо представництва інтересів відповідача у судових засіданнях 14.08.2025, 28.08.2025, 18.09.2025, 09.10.2025, 17.10.2025, 24.10.2025, 06.11.2025, 31.03.2026, 28.04.2026, 14.05.2026.
Обставини фактичного надання відповідачу правничих послуг адвокатами підтверджуються матеріалами справи та відповідають змісту укладених сторонами та долучених до матеріалів справи договорів та актів прийому-передачі наданих послуг.
Враховуючи викладене, вказані витрати, на думку суду, заявлені правомірно.
Водночас, суд дійшов висновку про неспівмірність заявлених відповідачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи. 
Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, суд констатує, що за своєю категорією (спір про стягнення майнової шкоди) ця справа не є спором значної складності, не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом, обмежується правовою кваліфікацією спірних правовідносин, аналізом доказів, чітко врегульована нормами права і не потребує великого обсягу юридичної та технічної роботи з урахуванням незмінності правової позиції сторони впродовж розгляду справи.
Аналогічний підхід було застосовано судом під час розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.
Суд звертає увагу, що акти приймання - передачі наданих послуг, підписані відповідачем та адвокатами не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі за рахунок іншої сторони.
Право відповідача на представництво його інтересів декількома адвокатами повинно відповідати принципу пропорційності розміру витрат до предмета спору та враховувати обсяг наданих послуг з правничої допомоги адвокатами у справі.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача у розмірі 33913,60 гривень не відповідають критерію розумності їх розміру та не є співмірними зі складністю справи.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу, заявлених відповідачем до стягнення з позивача з 33913,60 гривень до 20000,00 гривень, у зв`язку з чим у задоволенні заяв представників відповідача в частині розподілу/стягнення 13913,60 гривень витрат на професійну правничу допомогу cлід відмовити.
Разом з тим, суд не спростовує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює зазначені обставини з точки зору можливості покладення таких витрат у заявленому розмірі на іншу сторону по справі (позивача).
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
Згідно з пунктом 3 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволено частково, судові витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 гривень розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з яких судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13734,00 гривень покладаються на позивача, судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6266,00 гривень покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 13, 86, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд 

У Х В А Л И В:
1. Заяви представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Тракстоун" про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (04112, місто Київ, вул. Теліги Олени, будинок 6 літ. В, ідентифікаційний код юридичної особи 20033533) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тракстоун" (21019, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Вінниця, Грушевий тупик, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи 42484624) 13 734,00 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
4. У задоволенні решти вимог відповідача про стягнення з позивача 13 913,60 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
5. Судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 266,00 гривень покласти на відповідача.
6. Згідно з приписами частини 1-2 статті 241 ГПК України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
7. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
8. Примірник додаткового рішення надіслати учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.
Повне додаткове рішення складено 25.06.2026 року.

Суддя Шамшуріна М.В.  

віддрук. прим.:
1 - до справи;
2, 3, 4 - учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.