Справа № 570/5721/24
Номер провадження 2/570/85/2026
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2026 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Штогуна О.С.
за участю секретаря судового засідання Соломицької Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (далі – відповідач), в якій з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 04 лютого 2025 року просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 09 січня 2026 року): 
стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на користь ОСОБА_1 260000,00 грн страхового відшкодування, відшкодування втраченого заробітку внаслідок втрати працездатності та витрат на лікування; 
стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн витрати на відновлювальний ремонт автомобіля.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 24 червня 2021 року на автодорозі Устилуг – Луцьк – Рівне сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault Megane під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Mercedes-Benz E200 під керуванням позивача ОСОБА_1 . ДТП відбулася внаслідок порушення водієм Renault Megane вимог Правил дорожнього руху, що підтверджується вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2023 року (зміненим в частині призначення покарання ухвалою Рівненського апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року), яким ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Унаслідок ДТП позивачу заподіяно тілесні ушкодження, а належний йому транспортний засіб Mercedes-Benz E200 отримав значні механічні пошкодження. Згідно з висновком експерта, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю позивача, становить 327633,28 грн. Позивач вказує, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Renault Megane була застрахована у ПАТ "Страхова група "ТАС" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відтак, саме страховик у межах встановлених законом лімітів відповідальності зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну майну, життю та здоров`ю потерпілого.
Позивач наголосив, що внаслідок отриманих у ДТП тілесних ушкоджень йому встановлено ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК від 03 травня 2022 року. У зв`язку з цим він вважає, що має право на отримання страхового відшкодування за шкоду, завдану здоров`ю, зокрема за стійку втрату працездатності, витрати на лікування та втрачений заробіток у період непрацездатності.
За твердженням позивача, загальний розмір понесених ним витрат та збитків, пов`язаних із ушкодженням здоров`я, перевищує встановлений законом ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого, тому він просить стягнути зі страхової компанії страхове відшкодування у максимальному розмірі 260000,00 грн. Крім того, позивач просить стягнути страхове відшкодування за пошкодження транспортного засобу в межах ліміту відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілого, у розмірі 130000,00 грн, а також понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач несвоєчасно звернувся із заявою про страхове відшкодування за пошкоджений транспортний засіб. ДТП сталася 24 червня 2021 року, тоді як заява про виплату страхового відшкодування була отримана страховою компанією лише 07 липня 2022 року, тобто після спливу встановленого законом річного строку для звернення щодо відшкодування майнової шкоди. У зв`язку з цим відповідач вважає, що позивач втратив право на отримання страхового відшкодування за пошкодження автомобіля.
Також відповідач заперечує проти вимоги про стягнення 130000,00 грн матеріальної шкоди, посилаючись на те, що розмір страхового відшкодування визначається не довільно, а відповідно до оціненої шкоди, з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу та інших передбачених законом критеріїв. На думку страховика, заявлена до стягнення сума не підтверджена належними доказами та не відповідає порядку визначення страхового відшкодування.
Щодо витрат на лікування у сумі 122557,08 грн відповідач зазначає, що відшкодуванню підлягають лише обґрунтовані та документально підтверджені витрати, які підтверджуються медичною документацією та документами про придбання лікарських засобів. За результатами перевірки наданих документів страховик визнав підтвердженими витрати лише на суму 16714,17 грн. Заперечуючи проти вимоги про стягнення втраченого заробітку, відповідач вказує, що позивач не надав належних доказів, які б підтверджували період його тимчасової непрацездатності, а відтак відсутні підстави для проведення розрахунку та виплати такого відшкодування. Крім того, відповідач просить суд не брати до уваги подані позивачем додаткові документи щодо витрат на лікування, оскільки вони були подані після спливу процесуальних строків.
З огляду на наведене відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на недотримання позивачем встановленого порядку отримання страхового відшкодування та недоведеність заявлених вимог.
Ухвалою суду від 17 березня 2026 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
Позивач та представник позивача - адвокат Огорілко Ю.В., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до наданого відзиву на позов просив суд розглянути справу без присутності представника відповідача.
Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до таких висновків.
Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2023 року ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_1 – адвоката Огорілка Ю.В. до обвинуваченої ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 197 633 (сто дев`яносто сім тисяч шістсот тридцять три) гривні 28 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2023 року в частині призначення покарання змінено. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком в три роки з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи. Вирок в частині вирішення цивільного позову щодо Страхової компанії ТАС скасовано і в цій частині призначено новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. 
В межах кримінального провадження №12021180000000190 ОСОБА_1 було надано статус потерпілого.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
В силу положень ч.6 ст.82 ЦПК України суд вважає доведеними обставини встановленні вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2023 року, а саме що 24 червня 2021 року, в темну пору доби, приблизно о 04 год 30 хв, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільній дорозі Устилуг – Луцьк - Рівне, зі сторони м. Рівне в напрямку м. Луцьк, в порушенням вимог пунктів 10.1 та 14.6 г) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи обгін не встановленого попутного вантажного автомобіля, перетнувши дорожню розмітку 1.1, виїхала на смугу зустрічного руху у кінці підйому, на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, та на 141 км + 515 м вказаної автодороги, поблизу с. Зоря, Рівненського району, Рівненської області, допустила зіткнення із зустрічним автомобілем Mercedes-Benz E200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
У результаті дорожньо-транспортної пригоди:
- пасажир автомобіля Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тяжкі тілесні ушкодження, у результаті яких загинула на місці події;
- пасажир автомобіля Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тяжкі тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНП "Центральна міська лікарня" де ІНФОРМАЦІЯ_3 помер внаслідок отриманих під час ДТП травм;
- пасажир автомобіля Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також водій автомобіля Mercedes-Benz E200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості та були госпіталізовані до медичних закладів;
- транспортні засоби "Renault Megane", реєстраційний номер НОМЕР_1 та Mercedes-Benz E200, реєстраційний номер НОМЕР_2 зазнали механічних пошкоджень.
Вищевказані обставини підтвердженні іншими доказами дослідженими судом, зокрема у виписці із карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 №18899 від 27 липня 2021 року у п. 7 вказано наступне: 
"7. Короткий анамнез, діагностичні дослідження, перебіг хвороби, проведене лікування, стан при направленні, при виписці: Хворий перебував на стаціонарному лікуванні в ортопед-травматологічному відділенні КНП КЛШМД з 24 червня 2021 року по 27 липня 2021 року. Поступив ургентно зі скаргами на болі в правій ступні, лівому плечі, правому передпліччі. Анамнез хвороби: Травму отримав: 24 червня 2021 року біля 4.00 ДТП, доставлений в Червоноградську ЦМЛ, звідки після надання невідкладної допомоги переведений в КНПКЛШМД ДТП. Епіданамнез: в контакті з інфекційними хворими на протязі останніх 21 дня не перебував. Status localis: ліва в/кінцівка мобілізована г/лонгетою, праве передпліччя г/лонгетою, права ступня г/лонгетою. Набряк в/кінцівок незначний, правої гомілки помірно виражений, судинних та неврологічних порушень не виявлено. По медіальній поверхні правої п`яткової кістки рвано-скальпована рана зірчастої форми з грубим осадненням країв рани, дном рани є розірвані фасція, м`язи, кісткові відламки п`яткової кістки, деформація заднього відділу ступні. судинних та неврологічних порушень немає, незначна кровотеча. Хворий був консультований хірургом, нейрохірургом, терапевтом та анестезіологом. Був обстежений та було проведено ургентно оперативне втручання. Ексцизійна обробка ран м`яких тканин 0 із залученням кісткових тканин п`ятки. Відкрита репозиція перелому правої п`яткової кістки з синтезом перелому АЗФ. Проводились перев`язки рани. Рана повільно загоювалася. Було проведено КТ плеча, та рекомендовано пацієнту оперативне лікування. 01 липня 2021 року пацієнта прооперовано: ВР МОС перелому лівої плечової кістки з внутрішньою фіксацією. Проводились перев`язки ран. Рана загоювалася первинним натягом. На ранену поверхню в ділянці правої п`ятки був накладений VAC-апарат. Лікування було узгоджене та проводилось згідно листка призначень. Хворий в задовільному стані виписаний."
Зі змісту висновку експерта №919 від 16 вересня 2021 року, судом встановлено, що на підставі даних судово-медичної експертизи по медичних документах ОСОБА_1 , відомих обставин справи та у відповідності з поставленими запитаннями експерт прийшов до наступних висновків: 
"1. Згідно з наданими медичними документами, у гр. ОСОБА_1 лікарями відмічені такі тілесні ушкодження: закритий перелом верхньої третини правої плечової кістки, закритий перелом правої променевої кістки; багатоуламковий перелом правої п?яткової кістки з наявністю рваної рани по внутрішньо-боковій поверхні, які виникли від дії тупих предметів, могли утворитися незадовго до звернення потерпілого в лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну, а саме 24 червня 2021 року, в даному випадку розглядаються в єдиному механізмі виникнення і, в сукупності згідно п.2.2.2 "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року, №6, відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості по критерію довготривалості розладу здоров`я.
2. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, відмічених у постанові, а саме при даному виді дорожньо-транспортної травми, при перебуванні потерпілого в салоні автомобіля.
3. Достовірних судово-медичних даних, які б свідчили за застосування ременів безпеки синців та саден в місці їх фіксації) гр. ОСОБА_1 , в наданих медичних документах на його ім?я не відмічено.".
Відповідно до висновку експерта від 05 липня 2021 року №CE-19/118-21/6024-АВ: 
Ринкова вартість автомобіля Mercedes-Benz E200, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на момент проведення експертизи, складає 327633,28 грн.
Вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz E200, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на момент проведення експертизи, складає 574621,81 грн.
Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки Mercedes-Benz E200, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на момент проведення експертизи, складає 327633,28 грн.
На підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 24 вересня 2025 року Державною спеціалізованою установою "Рівненське обласне бюро судово-медичної експертизи" проведена судово-медична експертиза по матеріалам цивільної справи №570/5721/24 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за результатами якої складено висновок експерта №70.
На підставі даних комісійної судово-медичної експертизи по матеріалам цивільної справи №570/5721/24 на ім`я ОСОБА_1 , 1975 року народження та у відповідності до поставлених запитань, експерта комісія прийшла до наступного: 
"Запитання № 1. та № 2. Який розмір у відсотках стійкої (постійної-) втрати загальної працездатності у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 після його ушкодження в ДТП, котра мала місце 24.06.2021 року, в період із дати отримання травми по даний час? Якщо у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 наявна стійка (постійна) втрата загальної працездатності вказати період такої втрати та чи він є постійним, безтерміновим?
Відповідь: Під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24 червня 2021 року, гр. ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого фрагментарного перелому верхньої третини плечової кістки відкритого фрагментарного перелому правої п`яткової кістки зі зміщенням, закритого зламу дистального метапіфізу променевої кістки та шиловидного відростку ліктьової кістки справа зі зміщенням.
На даний час у гр. ОСОБА_1 наявні віддалені наслідки зазначеної травми у вигляді консолідованого багатофрагментарного перелому правої п`яткової кістки. Посттраматичного артрозу правого гомілково-ступневого суглобу та суглобів правої стопи. Посттравматична змішана контрактура правого гомілково-ступневого суглобу. Консолідований перелом верхньої третини лівої плечової кістки. Стан після металоостесинтезу. Посттравматичний артроз лівого плечового суглобу. Консолідовані переломи нижньої третини обох кісток правого передпліччя. Посттравматичний артроз правого променево-запа?ясного суглобу. Післятравматична змішана контрактура правого променево-зап?ясного суглобу. Виражений больовий синдром. Функція опорно-рухового апарату порушена. З приводу даних наслідків потерпілий періодично перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуваннях на протязі 2021-2025 років. Останнє зафіксоване звернення за медичною допомогою - стаціонарне лікування в травматологічному відділенні КНП "ЦМЛ" ШМР (м.Шептицький) з 10 листопада 2025 року по 20 листопада 2025 року.
Крім того, у відповідності довідки №615441, виданої Червоноградською міжрайонною МСЕК (огляд інваліда повторний) на ім?я ОСОБА_1 відомо, що він визнаний інвалідом другої групи по загальному захворюванню на період до 01 червня 2027 року.
Встановлені у гр-на ОСОБА_1 наслідки травми викликали у нього стійку втрату загальної працездатності, яка згідно діючої на даний час "Інструкції Міністерства фінансів", а саме ст. 106 та ст.156, у своїй сукупності у відсотковому співвідношенні становить 25 (двадцять п?ять)%.
Враховуючи тривалий термін, який пройшов з моменту отримання травми потерпілим під час дорожньо-транспортної пригоди, а також характер протікання після травматичних процесів та їх стійких наслідків, що зафіксовані в медичних документах, дають підстави судово-медичній експертній комісії в даному випадку втрату загальної працездатності у ОСОБА_1 вважати стійкою з деякою тенденцією до прогресування.
Також судово-медична експертна комісія зазначає, що відмічена у гр. ОСОБА_1 супутня патологія у вигляді: "хронічної правобічної попереково-крижової радикулопатії у фазі загострення, на ґрунті остеохондрозу, спондильозу, спондилоартрозу поперекового відділу хребта, гриж міжхребцевих дисків L3-LA LA-L5, зі стійким вираженим больовим синдромом, з синдромом грушеподібного м?язу, з м?язово-тонічним синдромом, з порушенням статико-динамічної функції хребта та функції ходи" можуть впливати на ступінь інвалідизуючої патології у потерпілого та суттєво не впливають на визначений відсоток стійкої втрати загальної працездатності в даному випадку."
З представлених з боку позивача медичних документів слідує, що він проходив медичне лікування внаслідок отриманих ушкоджень здоров`я під час ДТП, яка мала місце 24 червня 2021 року та поніс витрати на лікування на підтвердження цього долучив до матеріалів справи копії квитанцій, чеків, квитанції до прибуткового касового ордера. 
Відповідно до інформації, що міститься на офіційному сайті МТСБУ цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки "Renault Megane", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на час ДТП була застрахована ПАТ "СГ "ТАС", поліс №АТ591409.
Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права.
Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.
Суть положення ст.58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності, і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності.
Також, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Згідно ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України).
Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).
Згідно ст.979 ЦК України, договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів.
Законом може бути встановлено обов`язок фізичної або юридичної особи укласти договір страхування (обов`язкове страхування).
Вимоги щодо укладення договорів страхування за окремими класами страхування/категоріями страхових ризиків для врегулювання правовідносин, за якими вимагається обов`язкова наявність договору, можуть бути визначені законодавством.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, визначена спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Одночасно суд зауважує наступне.
Ухвалюючи рішення в даній справі, суд, враховуючи положення ч.6 ст.82 ЦПК України, приймає до уваги вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2023 року у справі №570/4561/21, згідно якого ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні 24 червня 2021 року ДТП за участі автомобіля марки Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , і автомобіля Mercedes-Benz E200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який постраждала внаслідок ДТП, а тому має право на відшкодування шкоди, згідно ст.1188 ЦК України, на підставі положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Тобто страхова подія наступила 24 червня 2021 року.
Таким чином, до спірних правовідносин застосовується Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-IV від 01 липня 2004 року в редакції від 03 липня 2020 року (далі - Закон № 1961-IV), тобто застосовується той закон, що діяв на момент вчинення ДТП.
В Законі №1961-1V визначено, що особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду (п. 1.4 ст.1 цього Закону №1961-1V).
У п. 22.1 ст.22 Закону №1961-1V передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Отже, спір про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами ст.1188 ЦК України, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі №441/756/18.
Статтею 3 Закону №1961-1V визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно ст.6 Закону №1961-1V, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до п.37.1.4 ст.37 Закону №1961-1V підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
Нормами ст.37 Закону №1961-1V чітко визначено початок річного строку - з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. 
Як вбачається з матеріалів справи, вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2023 року встановлено, що 24 червня 2021 року, в темну пору доби, приблизно о 04 год 30 хв, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автомобільній дорозі Устилуг – Луцьк - Рівне, зі сторони м. Рівне в напрямку м. Луцьк, в порушенням вимог пунктів 10.1 та 14.6 г) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виконуючи обгін не встановленого попутного вантажного автомобіля, перетнувши дорожню розмітку 1.1, виїхала на смугу зустрічного руху у кінці підйому, на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, та на 141 км + 515 м вказаної автодороги, поблизу с. Зоря, Рівненського району, Рівненської області, допустила зіткнення із зустрічним автомобілем Mercedes-Benz E200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
В результаті ДТП отримав механічні пошкодження автомобіль Mercedes-Benz E200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , а останній отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Згідно висновку експерта СЕ-19/118-21/6024-АВ від 05 липня 2021 року, вартість матеріального збитку автомобіля Mercedes-Benz E200, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на момент проведення експертизи 05 липня 2021 року складає 327633,28 грн.
07 липня 2022 року відповідач отримав заяву про страхове відшкодування від 11 травня 2022 року щодо ДТП, яке відбулося 24 червня 2021 року.
Проте, відповідач відмовляється виплатити позивачу страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль у зв`язку із пропуском річного терміну звернення позивача із заявою про страхове відшкодування, на підставі п.п.37.1, 37.4 ст.37 Закону №1961-1V.
Разом з тим суд не погоджується з доводами відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення за страховим відшкодуванням.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачем у межах кримінального провадження №570/4561/21 було заявлено цивільний позов до ПАТ "Страхова група "ТАС" про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Зазначений позов надійшов до Рівненського районного суду Рівненської області 09 лютого 2022 року, тобто в межах одного року з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24 червня 2021 року.
Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2023 року в частині вирішення цивільного позову щодо ПАТ "Страхова група "ТАС" скасовано та в цій частині призначено новий розгляд у порядку цивільного судочинства. При цьому колегія суддів апеляційного суду звернула увагу на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою факт звернення потерпілого до страховика з відповідними вимогами у межах встановленого законом строку.
Наведене підтверджує, що позивач своєчасно реалізував право на звернення з вимогою про відшкодування шкоди до страховика, а тому доводи відповідача про пропуск установленого пунктом 37.1.4 статті 37 Закону №1961-IV строку є безпідставними та відхиляються судом.
Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено належний позивачу автомобіль Mercedes-Benz Е200, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/118-21/6024-АВ від 05 липня 2021 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, становить 327633,28 грн.
Оскільки розмір встановленої експертизою шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого, який на момент настання страхового випадку становив 130000,00 грн, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з ПАТ "Страхова група "ТАС" на користь позивача страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу у розмірі 130000,00 грн.
Щодо вимог позивача про стягнення страхового відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ушкодження здоров`я, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом №1961-1V порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст.38 Закону №1961-1V, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. (ст.5 Закону №1961-1V).
Відповідно до ст.9 Закону №1961-1V страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Полісом №АТ/591409 визначено, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 260000,00 грн та за шкоду, заподіяну майну 130000,00 гривень.
Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону №1961-1V України, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 
За загальним правилом, викладеним у п.5 ч.1 ст.991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.
Відповідно до п. 36.4 ст.36 Закону №1961-1V виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які, зокрема, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону) лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.
Згідно п.35.1. ст.35 Закону №1961-1V, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Відповідно до п.37.1.4. ст.37 Закону №1961-1V підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є, в тому числі і: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
Як визначено у п.36.1 ст.36 Закону №1961-1V, страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Судом взято до уваги, що позов позивач з вимогами про відшкодування шкоди, завданої здоров`ю, подано в суд, в тому числі і до страхової компанії, тобто у строк, що не перевищує три роки після ДТП, а тому рішення щодо виплати страхового відшкодування може бути прийняте на підставі відповідного рішення суду, згідно зі ст.36 Закону №1961-1V.
Отже, у трирічний строк потерпілий, якому завдано шкоди здоров`ю, мав право звернутися за захистом своїх прав як безпосередньо до страхової компанії, так і до суду. Лише у разі пропущення вказаного строку могло вирішуватися питання про підставність заявлених вимог. Однак він такого строку звернення з вимогами до суду не пропустив.
Згідно ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Відповідно до ст.23.1 Закону №1961-1V шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача мінімального розміру страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності в розмірі 108000,00 грн, суд зазначає таке.
Відповідно до п.26.1 ст.26 №1961-1V шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України.
Відповідно до п.26.2 ст.26 №1961-1V шкода, мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.
Суд погоджується з твердження представника позивача, що підтверджується наданими доказами, а саме, що страховий випадок настав 24 червня 2021 року та внаслідок даного випадку позивачем було отримано тілесні ушкодження, які призвели до стійкої втрати працездатності та отримання інвалідності ІІ групи.
Враховуючи, що в період з 01 січня 2021 року по 01 грудня 2021 року мінімальна заробітна плата становила 6000,00 грн, а тому позовні вимоги про стягнення відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності в розмірі 108000,00 грн підлягають задоволенню (18 х 6000,00 = 108000,00 грн).
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на лікування в розмірі 54425,00 грн, суд зазначає таке.
Стаття 24 Закону №1961-1V встановлює, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним лікуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
На підтвердження завданої шкоди здоров`ю у розмірі 57425,00 грн, позивач надав суду медичні довідки, виписки зі стаціонарів, консультативні висновки лікарів, результати обстежень, рецепти та квитанції про оплату лікарських засобів, медичних процедур, діагностичних досліджень, а також інші документи (а.с. 17, 18 на звороті - 30, 138-149).
Позивачем на підтвердження доказів, а саме: наданих суду чеків про купівлю ліків, не надано підтвердження саме рецептів та виписок тих чи інших ліків пов`язаних саме з його травмуванням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Представником відповідача у відзиві на позов детально описані суми витрат за наданими позивачем документами (квитанціями). Так, надано до справи документи на понесені витрати в розмірі 122557,08 грн, при цьому обґрунтованими є витрати на 16714,17 грн.
Позивачем та його представником вказаний розрахунок відповідача не спростований.
З огляду на принцип диспозитивності цивільного процесу, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в цій частині.
Щодо розміру заборгованості зі сплати страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності потерпілим (позивачем).
Відповідно до ст.25 Закону України №1961-IV, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством".
З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №18899 вбачається, що позивач був тимчасово непрацездатним в наступні періоди: з 24 червня 2021 року по 27 липня 2021 року, тобто 34 календарні дні.
За період тимчасової непрацездатності позивача з 24 червня 2021 року по 27 липня 2021 року, Законом України "Про державний бюджет на 2021 рік" було встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01 січня 2021 року по 30 листопада 2021 року - 6000,00 грн.
За таких обставин, страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності позивача складає 6800,00 грн.
Разом з тим, суд наголошує, що інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували тимчасову втрату працездатності позивача після 27 липня 2021 року, зокрема листків непрацездатності, медичних висновків про продовження тимчаосовї непрацездатності, довідок лікувальних закладів або інших документів матеріали справи не містять.
Суд, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність доказів, дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору.
З огляду на ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір, який підлягав сплаті при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Судовий збір за подання до суду позовної заяви складав 3900,00 грн, враховуючи ціну позову.
Отже, з урахуванням положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 67,05 % від ціни позову, що становить 2615,14 грн (3900,00 грн*39,36 %).
Керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 89,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задоволити частково. 
Cтягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на користь ОСОБА_1 131514,17 грн страхового відшкодування, відшкодування втраченого заробітку внаслідок втрати працездатності та витрат на лікування.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 130000,00 грн витрати на відновлювальний ремонт автомобіля.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на користь держави судовий збір у розмірі 2615,14 грн.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного текста рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС", код за ЄДРПОУ 30115243, юридична адреса: проспект Перемоги, буд. 65, м.Київ.

Суддя Штогун О.С.