Справа № 344/21549/25 
Провадження № 33/4808/235/26 
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П. 
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю. з участю секретарів с.з. ОСОБА_1 , Місюк В.Л., розглянув справу за апеляційною скаргою адвоката Любчика С.Р. в інтересах ОСОБА_2 (Апелянт) на постанову Івано-Франківського міського суду від 24.02.2026 та 
в с т а н о в и в :
1. Зміст постанови суду першої інстанції.
1.1. Суд визнав Апелянта винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, піддав штрафу 17 000 грн, позбавив права керування транспортними засобами (ТЗ) на 1 рік.
1.2. Згідно протоколу, Апелянт 29.11.2025 о 18.37 у м. Івано-Франківську, по вул. Гетьмана Мазепи, 177, керував ТЗ «Jeep Cherokee» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. 
Від проходження в порядку ст. 266 КУпАП огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Драгер, а також від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я Апелянт відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
2. Доводи апеляційної скарги.
2.1. Суд першої інстанції безпідставно й незаконно розглянув справу без участі ОСОБА_2 , попри те, що його захисник перед початком засідання подав письмове клопотання про відкладення розгляду через хворобу клієнта. Хвороба підтверджувалася відповідною консультативною довідкою з поліклініки, про що було зазначено в клопотанні.
2.2. Сам ОСОБА_2 мав бажання брати участь у розгляді справи та надати свої пояснення суду, тому розгляд справи за його відсутності є порушенням ст. 268 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав людини.
2.3. У матеріалах справи немає жодних доказів того, що ОСОБА_2 було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, що є прямим порушенням ч. 2 ст. 254 КУпАП.
2.4. Поліцейські зробили в протоколі відмітку про те, що особа "відмовилася" від підпису та отримання копії, проте не вжили подальших передбачених заходів для вручення документа (наприклад, шляхом надсилання рекомендованим листом). Як наслідок, обидва оригінальні примірники протоколу так і залишилися в матеріалах справи.
2.5. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, неможливість ознайомитися з протоколом (головним доказом) позбавила особу шансу дізнатися суть обвинувачення та організувати ефективний захист, що є беззаперечною перешкодою для притягнення до відповідальності.
2.6. Суд першої інстанції безпідставно заявив, що автомобіль «Jeep Cherokee» був зупинений поліцією шляхом переслідування. Насправді відео з реєстратора це спростовує: автомобіль рухався повільно (близько 20 км/год), пропустив пішохода на переході, увімкнув поворотник і спокійно зупинився через 31 секунду після звукового сигналу поліції.
2.7. Протокол за невиконання вимог про зупинку (ст. 122-2 КУпАП) взагалі не складався, що додатково руйнує версію суду про "переслідування".
2.8. На відеозаписі не зафіксовано особу водія під час руху автомобіля, і немає жодних підтверджень того, що ОСОБА_2 пересідав з місця водія на пасажирське сидіння. Зазначений транспортний засіб не належить ОСОБА_2 , а на момент, коли до машини підійшли поліцейські, він виходив саме з передніх пасажирських дверей.
2.9. Поліцейські не перевіряли, чи був у транспортному засобі ще хтось (справжній водій), а суд першої інстанції безпідставно відмовив захисту у виклику цього водія як свідка.
2.10. З самого початку зупинки особі не були оголошені та роз`яснені її права і обов`язки, а також не було попереджено про здійснення відеозапису з нагрудних камер.
2.11. В порушення Закону України "Про Національну поліцію", поліцейські не повідомили про конкретну причину зупинки автомобіля.
2.12. Працівниками поліції не було зафіксовано жодних фактів порушення ПДР з боку ОСОБА_2 , і постанови про порушення ПДР не виносилися. 
Враховуючи наведені обставини, просить оскаржену постанову скасувати і закрити провадження у справі.
3. Провадження в апеляційному суді.
В судовому засіданні захисник доводи апеляційної скарги підтримав. В суді досліджені відеозаписи подій та допитаний свідок ОСОБА_3 .
4. Мотиви апеляційного суду.
4.1. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (ст. 266 КУпАП) є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України і містить склад ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Ключовим питанням справи є те, чи достатньо об`єктивних даних для висновку, що Апелянт керував ТЗ за вказаних у протоколі та оскарженій постанові суду обставин. 
4.2. Факти, докази, оцінки. 
В основу рішення належить покласти відеозаписи з фіксацією подій справи так, як вони відбувалися в дійсності. Даних про спотворення, монтаж запису немає.
4.2.1. Слідування за ТЗ та його зупинка ( IMG_7061, 29.11.2025, 18.37.14, 45 сек.).
Автомобіль поліції з увімкненими проблисковими маячками слідує позаду «Jeep Cherokee», який зупиняється на пішохідному переході, потім повертає праворуч і одразу ж зупиняється.
На цьому відеозаписі взагалі не видно, хто саме за кермом. Камерою зафіксовано просвіт між сидіннями водія і пасажира. Протягом запису цей просвіт не пересікався. 
Зупинка біля 18.37.30 сек, поява поліцейського в кадрі через 5 сек.
Після зупинки поліцейський одразу ж вийшов до зупиненого ТЗ. Спочатку прямував до місця водія, але побачивши, що з місця пасажира виходить Апелянт, підбіг до останнього. 
Апелянт вийшов з місця пасажира. На відео не зафіксовано, чи був у цей час хтось на місці водія.
Апелянт одразу ж заявив, що він не керував ТЗ і повторював це увесь час. 
4.2.2. Комунікація між працівниками поліції та Апелянтом. Кліп - 0, 29.11.2025.
Це відео з бодікамери поліцейського. Зафіксовано вихід працівника поліції з автомобіля о 18:40 і прямування його спочатку до місця водія, а потім одразу ж до місця пасажира, з якого вийшов Апелянт. Апелянту відразу ж повідомляється, щоб він був на місці і нікуди не рухався. На цьому відео місце водія проглядається погано, чи є там хтось, не видно.
Поведінка Апелянта давала підстави для підозр, що він у стані сп`яніння. Від проходження огляду він фактично відмовився. 
4.2.3. Показання свідка ОСОБА_3 під присягою. Свідок показав, що це він керував ТЗ за вказаних обставин. Його товариш ОСОБА_2 попросив його відвезти, бо себе погано почував. Він правил не порушував, зупинився на вимогу працівників поліції, сидів на місці водія. Працівники поліції до нього не підходили, а відразу ж почали перепалку з Рочняком. Тоді він злякався і втік. Підстави вважати ці свідчення неправдивими відсутні. 
5. Висновки із цього слідують такі. 
Доказів керування ТЗ Апелянтом матеріали справи не містять. Це припущення, якого достатньо для підозр, але явно недостатньо для доведення вини поза розумним сумнівом. Розумний сумнів у тому, що: 1) на відео не зафіксований факт керування Апелянтом ТЗ; 2) Свідок під присягою вказав, що це він керував ним; 3) можливе пересідання Апелянта з місця водія на місце пасажира теж ніяк не зафіксовано (навпаки, просвіт між сидіннями водія і пасажира не пересікався) і є малоймовірним, оскільки для цього просто не було достатньо часу.
Отже, доказів того, що Апелянт за вказаних у протоколі обставин виконував функції водія матеріали справи не містять, а обов`язок пройти медогляд закон поклав на водія, і відповідальність за відмову несе водій - особа, яка керувала ТЗ.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
За таких обставин оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі – закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (відсутність події та складу адміністративного правопорушення).
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу адвоката Любчика С.Р. задовольнити.
Постанову Івано-Франківського міського суду від 24.02.2026 щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова не оскаржується.

Суддя А.Ю. Малєєв