ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/23726/25
провадження № 2/753/927/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року суддя Дарницького районного суду міста Києва Шаповалова К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
у листопада 2025 року ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 17 жовтня 2018 року між АТ "Альфа Банк" та ОСОБА_1 було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. У зв`язку із неналежним виконанням умов угоди у ОСОБА_1 утворилася заборгованість, яка станом на 20 грудня 2021 року складала 27 705, 85 грн. Позивач зазначає, що 20 грудня 2021 року між ним та АТ "Альфа Банк" було укладено договір факторингу, на підставі якого до позивача перейшло право вимоги за кредитними зобов`язаннями, зокрема, і до відповідача. Наразі позивач просить суд стягнути із відповідача вказану заборгованість, суму сплаченого судового збору у розмір 3028,00 грн та витрати понесені позивачем на правову допомогу, що складають 9200,00 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 листопада 2025 року позовну заяву було передано для розгляду судді Шаповаловій К.В. 
Відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному державному демографічному реєстрі, ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 11 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
26 лютого 2026 року до суду від громадянки ОСОБА_2 надійшло клопотання про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_2 є матір`ю відповідача у справі - ОСОБА_1 . Заявниця зазначає, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України, та зник безвісти під час виконання бойового завдання. Окрім того, заявниця вказує, що ОСОБА_1 проживав разом із нею, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, заявниця забезпечувала потреби відповідача, оскільки той не мав свого бюджету та окремого житла. Відтак, заявниця вказує, що кошти, які у разі задоволення позову мають бути стягнуті із її сина, можуть бути стягнуті за рахунок майна заявниці або ж зовсім виконання рішення суду ляже на її плечі через те, що відповідач вважається зниклим безвісті. Таким чином, зважаючи на те, що рішення у справі може вплинути на подальші майнові інтереси ОСОБА_2 , вона просить суд залучити її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Ухвалою суду від 10 березня 2026 року до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено ОСОБА_2 
04 травня 2026 року до суду від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору надійшло клопотання, у якому зазначено, що після ознайомлення ОСОБА_2 із матеріалами справи, нею було встановлено, що спір не має відношення до її сина, а відтак родинні зв`язки між нею та відповідачем відсутні. Зважаючи на викладене, представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору просив суд проводити розгляд справи за відсутності його довірительки та позовні вимоги залишив на розсуд суду.
У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. 
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі двічі направлялися відповідачу на адресу його місця реєстрації, проте конверти поверталися до суду без вручення адресату, з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.
Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, доходить наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2018 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , шляхом підписання останнім заяви-анкети про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір у формі відкриття відновлювальної кредитної лінії.
Разом з тим, 11 жовтня 2018 року ОСОБА_1 було підписано оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та паспорт споживчого кредиту.
Умовами договору передбачено, що ліміт кредитної лінії складає 200 000, 00 грн; процентна ставка складає 39,99 % річних.
Анкета, оферта та паспорт споживчого кредиту містять підписи позичальника.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень частин першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Згідно з статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження тих обставин, що на момент укладення кредитного договору відповідач звертався до банку із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодившись зі всіма умовами такого договору.
20 грудня 2021 року між АТ «Альфа Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу № 4, відповідно до якого АТ «Альфа Банк» відступає «ФК «Еліт Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а «ФК «Еліт Фінанс» приймає права вимоги до боржників.
Відповідно до витягу реєстру боржників до договору факторингу, до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» перейшло право вимоги за договором кредиту № CCNG-631029917 від 17 жовтня 2018 року на загальну суму 27 705, 85 грн, з яких: 23 881, 55 грн - сума заборгованість за кредитом, 3824,30 грн - сума заборгованості за штрафними санкціями.
Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Відповідно до частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Таким чином, у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за кредитним договором № CCNG-631029917 від 17 жовтня 2018 року.
Разом з тим, матеріали справи містять, підписані відповідачем ОСОБА_1 , копії анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк», оферти та паспорту споживчого кредиту від 11 жовтня 2018 року.
Копії кредитного договору № CCNG-631029917 від 17 жовтня 2018 року за яким до позивача перейшло право вимоги до боржника після укладення договору факторингу, матеріали справи не містять.
Суд також наголошує, що матеріали справи містять розрахунок заборгованості та виписку по рахунку позичальника за договором № CCNG-631029917 від 17 жовтня 2018 року, факт укладення якого не підтверджений матеріалами справи.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).
Враховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, зокрема, позивачем не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що між відповідачем та АТ «Альфа Банк» було укладено кредитний договір № CCNG-631029917 від 17 жовтня 2018 року, право вимоги за яким перейшло від первісного кредитора до позивача на підставі договору факторингу, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: К.В. Шаповалова