Справа № 545/1773/25 
Провадження № 2/545/12/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" червня 2026 р.  м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді Зуб Т.О.,
за участю секретаря судового засідання Пінчук З.І.,
представника позивача- адвоката Немченка В.М.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача- адвоката Ковжога О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Немченко Віталій Миколайович, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову- Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Немченко В.М.звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначивши, що 01.05.2024 року приблизно о 19 год 23 хв. за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Нижні Млини відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля HYNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під її керуванням, у результаті якої її автомобіль отримав пошкодження.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу AUDI А6, реєстраційний номер НОМЕР_3 була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», поліс НОМЕР_4 . ОСОБА_2 було подане 02.05.2024 року повідомлення про ДТП та заява про страхове відшкодування до ПАТ НАСК «ОРАНТА» разом із усіма документами, перелік яких передбачений ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Представником ПАТ НАСК «ОРАНТА» 03.05.2024 року був оглянутий транспортний засіб HYNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_5 , про що був складений відповідний акт огляду ТЗ і зроблені фотографії пошкодженого автомобіля.
Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 26.12.2024 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (справа № 545/2048/24). Постанова набрала законної сили 28.02.2025 року.
06.01.2025 року представник потерпілої ОСОБА_2 , адвокат Немченко В.М. подав до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» копію постанови Полтавського районного суду Полтавської області від 26.12.2024 року у справі № 545/2048/24.
ПАТ «НАСК «ОРАНТА» листом №09-02-20/701 від 17.01.2025 року відмовила у виплаті страхового відшкодування власнику автомобіля HYNDAI ACCENT- ОСОБА_1 у зв`язку з його навмисними діями, як особи, відповідальність якої застрахована, спрямованими на настання страхового випадку.
З метою визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу HYNDAI ACCENT адвокатом позивачки було замовлено проведення експертного авто-товарознавчого дослідження у судового експерта.
23.01.2025 року ОСОБА_1 було направлено рекомендованим листом повідомлення про проведення огляду 29.01.2025 року о 13 годин 00 хв. пошкодженого 01.05.2024 року у ДТП автомобіля HYNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_5 . Також дане повідомлення було направлено 24.01.2025 року о 09 год. 03 хв. За допомогою месенджера «Ватсап» на особистий номер телефону ОСОБА_1 
29.01.2025 року судовий експерт провів огляд автомобіля HYNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_5 та склав протокол огляду транспортного засобу зі здійсненням фотофіксації пошкоджень транспортного засобу.

Відповідно до Висновку № 24-01 від 20.02.2025 року, виконаного судовим експертом Поляницею І.В. вартість відновлювального ремонту автомобіля HYNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_6 , станом на 29.01.2025 року складає 184166,45 грн., без врахування ПДВ.
Уточнивши вимоги з урахуванням Висновку експерта № 1548 від 26.02.2026 року, просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на відновлення автомобіля HYNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_5 у розмірі 208618,75 грн.; витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 9844,64 грн.; витрати по оплаті судового збору- 2184,63 грн. та витрати на правничу професійну допомогу.
Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 07.05.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання. 
Ухвалою суду від 15.04.2026 року прийняті до провадження уточнені позовні вимоги.
Ухвалою суду від 12.05.2026 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Немченко В.М., позовні вимоги підтримав з викладених підстав. Пояснив, що автомобіль на теперішній час не відремонтований. Факт правомірного володіння транспортним засобом є підставою на відшкодування шкоди. ОСОБА_2 керувала транспортним засобом на законних підставах та тому має право на відшкодування завданої ДТП шкоди. 
Представник відповідача- адвокат Ковжога О.І. просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Пояснив, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем, а вимоги повинні бути пред`явлені до страхової компанії.
Відповідач ОСОБА_1 підтримав думку свого представника.
Суд, вивчивши доводи сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. ст. 1, 3 ЦК України, ст.ст. 2,4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитки відшкодовуються у повному обсязі.
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України. Порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана юридичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно положень статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.
Судом встановлено, що 01.05.2024 року приблизно о 19 год 23 хв. за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Нижні Млини відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля HYNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .
Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 26.12.2024 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (справа № 545/2048/24) (т. 1 а.с. 6-12).
Постановою Полтавського апеляційного суду від 28.02.2025 року вказана постанова суду першої інстанції залишена без змін (т. 1 а.с. 13-16).
У постанові Верховного суду України від 19.12.2019 року у справі № 520/11429/17 зазначено, що преюдиційні факти- це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.
Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова КГС ВС від 19.12.2019 по справі №916/1041/17).
Суть преюдиції полягає в неприпустимості ставлення під сумнів судового рішення, яке набрало законної сили, а також повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, судом встановлені протиправні дії відповідача ОСОБА_1 , які містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Внаслідок зазначеної ДТП, яка сталася з вини відповідача, належний ОСОБА_2 автомобіль отримав механічні пошкодження.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як власника транспортного засобу AUDI А6, реєстраційний номер НОМЕР_3 була застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА», поліс AT4231651. ОСОБА_2 разом з власницею транспортного засобу- ОСОБА_3 було подане 02.05.2024 року повідомлення про ДТП та заява про страхове відшкодування до ПАТ НАСК «ОРАНТА» (т. 1 а.с. 43-44).
Представником ПАТ НАСК «ОРАНТА» 03.05.2024 року був оглянутий транспортний засіб HYNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_5 , про що був складений відповідний акт огляду ТЗ і зроблені фотографії пошкодженого автомобіля (т. 1 а.с. 40-42).
Відповідно до Висновку № 24-01 від 20.02.2025 року, виконаного судовим експертом Поляницею І.В. вартість відновлювального ремонту автомобіля HYNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_6 , станом на 29.01.2025 року складає 184166,45 грн., без врахування ПДВ (т. 1 а.с. 17-38).
ПАТ «НАСК «ОРАНТА» листом № 09-02-20/701 від 17.01.2025 року відмовила у виплаті страхового відшкодування власнику автомобіля HYNDAI ACCENT- ОСОБА_1 у зв`язку з його навмисними діями, як особи, відповідальність якої застрахована, спрямованими на настання страхового випадку (т. 1 а.с. 63).
Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
При цьому вина відповідача презюмується, оскільки останнім не надано доказів відсутності його вини у завданні шкоди майну сторони позивача (презумпція завдавача шкоди, згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суду необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Верховний Суд дійшов висновку, що звіт про оцінку транспортного засобу лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно частин першої, другоїстатті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Відповідно до частини другоїстатті 1192 ЦК Українирозмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина другастатті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно достатті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»- виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із нормами вищевказаного Закону у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.
Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17 та від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц, від 19.07.2021 року №206/3219/15.
Таким чином завдані збитки підлягають стягненню з ОСОБА_1 без урахування коефіцієнту фізичного зносу. 
Згідно Висновку експерта № 1548 від 26.02.2026 року, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_6 , на дату дослідження 30.12.2025 складала Свр =208618,75 грн (Двісті вісім тисяч шістсот вісімнадцять грн 75 коп.). Вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_6 , з урахуванням фізичного зносу, на дату дослідження 30.12.2025 складала Сврз = 105933,98 грн (Сто п`ять тисяч дев`ятсот тридцять три 98 коп.) (т. 1 а.с. 218-240).
У Постанові від 14.12.2021 року (справа № 147/66/17, провадження № 14-95цс20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що фактправомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою для неї, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної вказаному майну.
За змістом частини другої статті 1187 ЦК України володільцем джерела підвищеної небезпеки є юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (в редакції, чинній на час вчинення ДТП) передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху (див. висновок Верховного Суду України в постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14).
З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду вважає, що позивачу, який правомірно керував транспортним засобом належить право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної цьому майну за рахунок страховика (страхової компанії) винної особи. У цій частині мотиви суду першої інстанції підлягають зміні в редакції цієї постанови.
Аналогічного висновку дійшли Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду в постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 200/21325/15-ц, від 03 квітня 2019 року в справі №299/2811/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 300/193/17, від 27 листопада 2019 року у справі № 607/3007/16-ц, Верховний Суд України у постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14,і така практика є сталою.
Як встановлено судом, ОСОБА_2 керувала транспортним засобом правомірно (за явності водійського посвідчення та технічного паспорта на транспортний засіб), а тому їй належить право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної майну за рахунок страховика винної особи, тобто ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з проведенням експертизи.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову- на відповідача.
У зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 2184,63 грн. (т. 1 а.с. 1, т. 2 а.с. 3) та витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 9844,64 грн. (т. 1 а.с. 38 звор. бік). 
Крім того, суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 246 ЦПК України призначити судове засідання для вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 89, 133, 141, 247, 263, 265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Немченко Віталій Миколайович, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову- Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , витрати на відновлення автомобіля у розмірі 208618 (двісті вісім тисяч шістсот вісімнадцять) грн. 75 коп. тавитрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 9844 (дев`ять тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 64 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , втрати по оплаті судового збору у розмірі 2184 (дві тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 63 коп.
Призначити судове засідання для вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу на 14-00 годину 24.06.2026 року та запропонувати ОСОБА_5 подати докази щодо розміру понесених витрат.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду- якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:	  	Т. О.  Зуб