ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" травня 2026 р. справа № 640/33744/21
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Укрнафта" до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулося в суд із позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.07.2021 №0003970704.
В обґрунтування позовних вимог ПАТ "Укрнафта" зазначило про протиправність податкового повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 26.07.2021 № 0003970704, прийнятого відносно Товариства, а також про порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки. Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення було встановлення під час проведення фактичної перевірки (з 17.06.2021 тривалістю 10 діб) факту необладнання та відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального в період з 01.04.2020 по 14.04.2021, що по своїй суті є фіксацією несвоєчасного встановлення та реєстрації витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального, однак положення Податкового кодексу України, якими врегульовані питання про відповідальність платника податку за порушення податкового законодавства, не передбачають такого складу правопорушення, як несвоєчасне встановлення та реєстрація витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального. Вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким що підлягає скасуванню.
Позовну заяву згідно з ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірія Р.О. від 14.12.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву. Позовні вимоги не визнав. Свою позицію обґрунтував тим, що ГУ ДПС у Полтавській області було проведено фактичну перевірку підприємства "Укрнафта". Фактичну перевірку проведено на підставі наказу Головного управління ДПС у Полтавській області від 17.06.2021 року № 1449-П. Перевіркою встановлено порушення вимог пп. 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України, а саме: з 01.04.2020 по 14.04.2021 не обладнано рівнемірами лічильниками рівня товарів (продукції) двох стаціонарних резервуарів, розташованих на акцизному складі в період з 01.04.2020 до 14.04.2021; не зареєстровано платником податку розпорядником акцизного складу двох розташованих на акцизному складі витратомірів лічильників у розрізі акцизного складу в Єдиному державному реєстрі витратомірів лічильників та рівнемірів лічильників рівня пального у резервуарі в період з 01.04.2020 до 14.04.2021. Зазначене стало підставою для прийняття відносно ПАТ "Укрнафта" спірного податкового повідомлення-рішення (а.с.42-44).
У відповіді на відзив позивач вказав, що відзив відповідача містить тільки формальну незгоду з позовними вимогами Товариства, у ньому не наведено фактичних заперечень на доводи позивача. Контролюючим органом грубо порушено порядок проведення перевірки, оскільки суб`єкт владних повноважень вийшов за межі фактичної перевірки. До того ж перевіркою охоплено час, який значно передує періоду фактичної перевірки, оскільки відповідно до наказу фактична перевірка повинна проводитися з 17.06.2021 тривалістю 10 днів, однак фактично перевірявся період з 01.04.2020 до 14.04.2021 (а.с.53-56). 
На виконання Закону України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ" та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, справу №640/33744/21 передано до Івано-Франківського окружного адміністративного суду та в автоматизованому порядку розподілено судді Боршовському Т.І. 
Ухвалою від 04.03.2025 суддею Боршовським Т.І. дану справу прийнято до провадження. 
У додаткових поясненнях відповідач вказав, що в диспозиції п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПКУ та п. 18 підрозділу 5 розділу ХХ Перехідних положень ПКУ передбачений обов`язок розпорядників акцизних складів обладнання та реєстрації витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарів строк не пізніше 1 квітня 2020 року (для акцизних складів, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів.)(т.1, а.с.85-88).
У запереченні на додаткові пояснення позивач зазначив, що на момент проведення фактичної перевірки стаціонарні резервуари на акцизному складі були обладнані зареєстрованими рівнемірами/витратомірами-лічильниками, що підтверджується актом перевірки та не заперечується податковим органом в його письмових заявах. За таких обставин застосування відповідальності згідно з пунктом 128-1.1 статті 128 Податкового кодексу України є безпідставним. Тобто контролюючий орган встановив тільки факт їх несвоєчасного встановлення та реєстрації. Разом з тим, диспозиція пункту 1281.1 статті 1281 Податкового кодексу України, на підставі якого відповідачем застосовані штрафні санкції, передбачає такий склад правопорушення, як необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального. Відтак, дана норма не передбачає такого складу правопорушення, як несвоєчасне встановлення та реєстрація витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального (т.1, а.с.98-102).
Згідно з ухвалою суду від 26.03.2025 залучено Головне управління ДПС у Полтавській області до участі у справі № 640/33744/21 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.
У поясненнях третя особа вказала, що наказ ГУ ДПС у Полтавській області від 17.06.2021 № 1449-П про проведення фактичної перевірки ПАТ "Укрнафта" прийнятий з метою контролю за обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 82.3 ст. 82 з урахуванням доповідної записки. Зі змісту наказу вбачається, як правова підстава призначення фактичної перевірки ПАТ «УКРНАФТА»–посилання на пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, так і фактична – здійснення контролю за обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій. Норми ПК України не передбачають такого порядку здійснення фактичної перевірки як фіксація тільки тих фактів, які будуть виявлені на місці проведення такої перевірки. Так, під час перебування на акцизному складі, здійснено перевірку серійних (ідентифікаційних) номерів витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників, які фактично встановлені на двох резервуарах та відповідають даним "Довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри", яка подана ПАТ "Укрнафта" до податкового органу лише 14.04.2021 № 9085416629. Таким чином, під час проведення фактичної перевірки ПАТ "Укрнафта" встановлено порушення пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України в частині:- необладнання рівнемірами-лічильниками рівня товарів (продукції) двох стаціонарних резервуарів, розташованих на акцизному складі в період з 01.04.2020 до 14.04.2021,- нереєстрації платником податку – розпорядником акцизного складу двох розташованих на акцизному складі витратомірів – лічильників у розрізі акцизного складу – в Єдиному державному реєстрі витратомірів лічильників та рівнемірів лічильників рівня пального у резервуарі в період з 01.04.2020 до 14.04.2021 (види пального по яким здійснено відпуск: бензини моторні та важкі дистиляти). З урахуванням викладеного підстави для задоволення позову відсутні (т.1, а.с.114-119).
У запереченнях на пояснення третьої особи позивач акцентував увагу суду, що доповідна записка від 18.06.2021 №1175/16-31-09-01 не могла бути підставою для прийняття наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 17.06.2021 №1449-П про проведення перевірки, тому що наказ датований 17.06.2021, тобто, раніше, ніж була складена доповідна записка (18.06.2021). Контролюючий орган класифікував порушення, як «необладнання та відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів лічильників рівня пального в період з 01.04.2020 до 14.04.2021». З огляду на те, що на момент проведення фактичної перевірки у платника були встановлені та зареєстровані витратоміри-лічильники і рівнеміри-лічильники, то контролюючий орган таким чином встановив тільки факт їх несвоєчасного встановлення та реєстрації. Разом з тим, диспозиція пункту 1281.1 статті 1281 Податкового кодексу України, на підставі якого відповідачем застосовані штрафні санкції, передбачає такий склад правопорушення, як необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального (т.1, а.с.165-167).
У зв`язку з відрахуванням судді Боршовського Т.І. зі штату Івано-Франківського окружного адміністративного суду (наказ від 03.03.2026 №55-ОС) проведено 10.03.2026 повторний автоматизований розподіл даної судової справи між суддями.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Могилі А.Б.
Ухвалою суду від 17.03.2026 справу прийнято до провадження. Розгляд справи розпочато з початку за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.03.1994 здійснено державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (т.1, а.с.23-29).
Рішенням Загальних зборів акціонерів Укрнафти від 22.07.2025 змінено тип акціонерного товариства: з публічного на приватне та, відповідно, змінено найменування: з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на Акціонерне товариство "Укрнафта". Вказані зміни пройшли державну реєстрацію відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 25.07.2025 (т.1, а.с.228-250, т.2, а.с.1-9).
Головним управління ДПС у Полтавській області відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, ст. 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", на підставі наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 17.06.2021 № 1449-П, з метою контролю за обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій, проведено фактичну перевірку ПАТ "Укрнафта" з 18.06.2021 тривалістю десять днів, за місцем фактичного провадження діяльності за адресою: Полтавська область, Машівський район, с. Михайлівка, вул. Нафтовиків, 31, паливний склад за період з 01.04.2020 по дату закінчення перевірки, результати якої оформлено актом від 25.06.2021 № 4626/16-31-09-02/00135390 (т.1, а.с.12-17).
Згідно з висновками акту фактичної перевірки ПАТ "Укрнафта" від 25.06.2021 № 4626/16-31-09-02/00135390 встановлено наступні порушення п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України в частині: - необладнання рівнемірами лічильниками рівня товарів (продукції) двох стаціонарних резервуарів, розташованих на акцизному складі в період з 01.04.2020 до 14.04.2021; - нереєстрації платником податку – розпорядником акцизного складу двох розташованих на акцизному складі витратомірів-лічильників у розрізі акцизного складу в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів лічильників рівня пального у резервуарі в період з 01.04.2020 по 14.04.2021.
ПАТ "Укрнафта" не погодившись з висновками фактичної перевірки, подало заперечення, за результатам розгляду якого ГУ ДПС у Полтавській області складено висновок, яким заперечення залишено без задоволення, а акт фактичної перевірки від 25.06.2021 № 4626/16-31-09 02/00135390 – без змін (т.1, а.с. 79-80). 
На підставі акта перевірки від 25.06.2021 № 4626/16-31-09-02/00135390 Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення № 0003970704 від 26.07.2021, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 80000 грн. (т.1, а.с.9-11).
Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.
В якості підстави для визнання спірного податкового повідомлення-рішення протиправним позивач, серед іншого, посилається на порушення порядку проведення перевірки, зазначаючи, що в наказі про проведення перевірки від 17.06.2021 № 1449-П відсутні будь-які конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють.
Підпунктами 80.2.2 та 8.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.
Верховний Суд зокрема у постановах від 20 березня 2018 року у справі № 820/4766/17, від 22 травня 2018 року і 04 жовтня 2022 року у справі № 810/1394/16, від 05 листопада 2018 року у справі № 803/988/17, від 25 січня 2019 року у справі № 812/1112/16, від 11 січня 2023 року (справа №160/2357/21), від 10 квітня 2020 року у справі № 815/1978/18, від 12 серпня 2021 року у справі № 140/14625/20, від 5 квітня 2023 року (справа № 200/1354/21-а), від 05 липня 2023 року у справі №460/2663/22, від 26 липня 2023 року у справі № 280/4696/22, від 17 серпня 2023 року у справі № 160/15431/21, від 27 листопада 2023 року у справі № 420/11790/22 висловив позицію, згідно з якою підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України містить дві самостійні (автономні) підстави для проведення фактичної перевірки у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального: отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, а також здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у цій сфері.
Тобто цей пункт передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 28 травня 2024 року у справі № 280/1431/23 виклав наступний узагальнюючий висновок: "У спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою.
Тобто, у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про «наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення» або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України має це відобразити у вищезазначений спосіб.
Зазначені правові висновки підтримані Верховним Судом у постанові від 24 вересня 2024 року у справі № 320/8742/22.
У даному випадку, наказ ГУ ДПС у Полтавській області від 17.06.2021 № 1449-П про проведення фактичної перевірки прийнятий з метою контролю за обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 82.3 ст. 82. Зі змісту наказу вбачається, як правова підстава призначення фактичної перевірки ПАТ "Укрнафта"–посилання на пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, так і фактична – здійснення контролю за обігом спирту етилового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, наявності ліцензій. 
Тобто, зазначений наказ прийнятий без порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки та за наявності передбачених ПК України підстав для її проведення. 
Отже, наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки. 
Враховуючи зазначене суд вважає, що порушень положень законодавства в частині наявності підстав та процедури проведення перевірок, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки, контролюючим органом не допущено. Тому суд відхиляє аргументи позивача щодо протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з таких підстав.
По суті виявлених в ході перевірки порушень, суд зазначає наступне.
Акцизний склад - це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального (підпункт 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу (підпункт 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Згідно вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.
Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.
Як зазначив позивач, враховуючи, що під час перевірки контролюючим органом було встановлено наявність на акцизному складі позивача витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня палива, які були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі, що підтверджується матеріалами справи, є безпідставними висновки контролюючого органу про необхідність притягнення позивача до відповідальності передбаченої п. 128.1-1. ст. 128.1 ПК України, оскільки на момент фактичної перевірки обладнання було встановлено та зареєстровано.
Як уже попередньо зазначено судом, Головним управлінням ДПС у Полтавській області проведено фактичну перевірку ПАТ "Укрнафта" за місцем провадження фактичної діяльності за адресою: Полтавська обл., Машівський район, с. Михайлівка, вул. Нафтовиків, 31, паливний склад, 01.04.2020 по дату закінчення перевірки. Перевірка була розпочата 18.06.2021.
В ході якої встановлено порушення п. п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України та винесено спірне податкове повідомлення-рішення.
Положеннями пунктів 12 та 18 підрозділу 5 розділу XX Податкового кодексу України встановлено строки для виконання обов`язку платником податку для облаштування акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками рівня пального у резервуарі та реєстрації таких в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, а також передбачено дату, з якої до таких платників застосовуються норми пункту 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України.
Тобто, складом правопорушення, визначеного пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України, за яке передбачена штрафна санкція, є саме необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.
Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ "Укрнафта" несвоєчасно здійснило встановлення та реєстрацію рівнемірів-лічильників у кількості 2 штуки та витратомірів-лічильників у кількості 2 штуки, а саме - 14.04.2021, про що зазначено в акті фактичної перевірки від 25.06.2021 № 4626/16-31-09-02/00135390 та не заперечується відповідачем.
Тобто, на дату перевірки 18.06.2021 - рівнеміри-лічильники та витратоміри-лічильники позивачем були встановлені, повірені та зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників. Доказів іншого акт перевірки не містить, а відповідачем під час розгляду даного спору в суді не було надано доказів зворотнього.
Отже, на переконання суду є безпідставним притягнення позивача до відповідальності передбаченої п. 128.1-1 ст. 128.1 ПК України, оскільки на момент фактичної перевірки обладнання було встановлено та зареєстровано.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19.01.2023 у справі №580/9246/21, від 04.04.2024 у справі № 420/20864/23 та від 11.12.2024 у справі № 200/18913/21.
Інші доводи контролюючого органу не спростовують докази, досліджені та перевірені судом та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши надані сторонами у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та надавши відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів сторін, суд вважає, що позивач довів обґрунтованість позовних вимог. У свою чергу відповідач належними, допустимими та достовірними доказами не довів, що спірне податкове повідомлення-рішення винесено на підставі норм діючого законодавства.
За таких обставин суд прийшов до висновку, що позов Акціонерного товариства "Укрнафта" підлягає задоволенню.
В силу частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача необхідно стягнути судові витрати (судовий збір) у сумі 2270 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 26.07.2021 №0003970704 про застосування до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 80000 грн.
Стягнути на користь Акціонерного товариства "Укрнафта" (код ЄДРПОУ 00135390, пров.Несторівський, 3-5, м.Київ) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ 44082145, вул.Кошиця, буд.3, м.Київ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  /підпис/  Могила А.Б.