Справа № 337/2450/26
Номер провадження 2/337/2066/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Котляра А.М.
за участю секретаря Ухань М.Ю.
позивача ОСОБА_1 
третьої особи ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_2 , територіальна громада в особі Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею, 

ВСТАНОВИВ: 

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 
17.04.2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що квартира АДРЕСА_1 була виділена ОСОБА_1 та членам її сім`ї - чоловікові - ОСОБА_4 , сину - ОСОБА_3 , сину - ОСОБА_5 та доньці - ОСОБА_6 . В квартирі зареєстровані та проживають: позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Чоловік позивачки ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 померли. 
Відповідач ОСОБА_3 також зареєстрований в квартирі, але тривалий час більше 20 років не проживає, квартирою не користується, його речі відсутні. У зв`язку із цим він втратив право користування житловим приміщенням. 
Просить суд: 
-визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 . 
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримала, просила суд позов задовольнити. Пояснила, що її син в 2006 році виїхав в м. Маріуполь, де проживає його бабуся. Там ОСОБА_3 залишився проживати, працевлаштувався на завод, одружився, у нього народилась дочка ОСОБА_7 . Після окупації м. Маріуполя син залишився проживати на тимчасово окупованій території, вона з ним зв`язок не підтримує. 
Третя особа ОСОБА_2 пояснила, що відповідач ОСОБА_3 є її рідним братом, який у 2006 році виїхав постійно проживати в м. Маріуполь. Там брат завів сім`ю, має роботу. Востаннє ОСОБА_3 спілкувався з нею у 2022 році після окупації міста Маріуполя, після цього зв`язку з ним немає. 
Відповідач ОСОБА_3 , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи Запорізької міської ради Набока А.В. просила суд розглядати справу за її відсутності, прийняти рішення на розсуд суду. 

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 
27.04.2026 суддя відкрив спрощене позовне провадження у справі, призначив справу до розгляду. 

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 
На підставі ордера на житлове приміщення № 6474 від 01.12.1989 ОСОБА_1 та членам її сім`ї - чоловікові - ОСОБА_4 , сину - ОСОБА_3 , сину - ОСОБА_5 та доньці - ОСОБА_6 було надано право на вселення до трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 63,22 кв.м, житловою - 36,83 кв.м. 
Відповідно до договору найму житлового приміщення від 18.12.1989 року ОСОБА_1 є наймачем житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 . 
За вказаною адресою зареєстровані: 
-ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 
-ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 померли. 
Відповідач ОСОБА_3 як внутрішньо переміщена особа не зареєстрований. 
В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які суду пояснили, що їх сусід ОСОБА_3 20 років тому виїхав з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , його речі в квартирі відсутні, вони його протягом 20 років не бачили, про місце його знаходження їм не відомо. 
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, суд встановив, що рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.01.2015 року з ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В рішенні вказано місце проживання ОСОБА_3 – АДРЕСА_3 . 

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. 
Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Статтею 71 ЖК України?передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. 
Відповідно до?ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Статті 71, 72 ЖК України продовжують діяти до дня початку функціонування Єдиної інформаційно-аналітичної житлової системи, тому підлягають застосуванню до даних правовідносин. 

Мотиви суду.  
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, тому позов підлягає задоволенню з наступних причин. 
У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 
1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.
Системне тлумачення статей 71, 72 ЖК дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, яка втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 289/2299/18 (провадження № 61-17608св20), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року в справі № 759/19579/17 (провадження № 61-4520св21), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року в справі № 554/3289/20 (провадження № 61-2951св21).
Таким чином, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, на позивача покладається обов`язок із доведення відсутності відповідача у спірному приміщенні понад строк, із яким законом пов`язана можливість збереження права користування житлом за відсутнім наймачем (користувачем), а на відповідача, відповідно, покладається обов`язок із доведення поважності причин відсутності у спірному приміщенні понад встановлений законом строк.
Судом з`ясовано, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , як член сім`ї позивача.
З пояснень свідків судом встановлено, що ОСОБА_3 близько 20 років назад виїхав з квартири та не проживає в ній, його речі в квартирі відсутні.
Пояснення позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_3 виїхав проживати до м. Маріуполя підтверджуються рішенням суду про стягнення аліментів, ухваленим в місті Маріуполі в 2015 році, за яким місцем проживання ОСОБА_3 є м. Маріуполь.
Також з рішення встановлено, що в 2007 році ОСОБА_3 зареєстрував шлюб у м. Маріуполі, в 2009 році у нього народилась дочка ОСОБА_11 . 
Таким чином причиною відсутності ОСОБА_3 за місцем реєстрації в м. Запоріжжі є переїзд до м. Маріуполя на постійне місце проживання. 
Суд вирішив, що ОСОБА_3 відсутній за місцем своєї реєстрації понад встановлений законом строк без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування квартирою. 
Керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд - 

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 – задовольнити. 
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 . 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне найменування або ім`я сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя:     (підпис)    А.М. Котляр

Згідно з оригіналом:
Рішення не набрало законної сили.

Суддя:         Антон КОТЛЯР

Дата засвідчення копії/дата видачі