Справа № 308/3598/26

Р І Ш Е Н Н Я 
 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2026 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: 
головуючого-судді Бенца К.К.,
при секретарі – Майор Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит ТУ Ю» в особі представника Гаврилюк О.С. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредит ТУ Ю" в особі представника Гаврилюк О.С. звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області через систему "Електронний суд" з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що  20.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРЕДИТ ТУ Ю» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №20250620764982 . 
Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Позивач зобов`язується надати Відповідачу грошові кошти у кредит в сумі 40 000,00 (сорок тисяч) гривень 00 копійок на умовах строковості, зворотності, платності, а Відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та сплатити інші платежі, передбачені Кредитним договором, з кінцевим терміном повернення до 19.06.2027 року включно. 
Загальний розмір кредиту за цим договором складає 48 400,00 (сорок вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок, що включає суму визначену в п. 1.1 Кредитного Договору та суму авансових процентів, що повинні бути сплачені за рахунок кредиту відповідно до п. 3.4 Кредитного договору. Цільове призначення кредиту: на споживчі потреби. Відповідач доручає Кредитору в момент такого надання утримати суму зазначених процентів з суми кредиту, що підлягає наданню Відповідачу відповідно до цього пункту Кредитного договору. Тобто на рахунок/платіжну картку Відповідача зараховується сума кредиту за вирахуванням суми зазначених Авансових процентів (п. 3.4 Кредитного договору).
Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору надання кредиту здійснюється відповідно до його цільового призначення шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на поточний рахунок/платіжну карту Відповідача. Сума кредиту (його частина) перераховується Позивачем Відповідачу протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладання цього Кредитного договору.
Позивач зазначає, що на виконання вищевказаного пункту Кредитного договору, відповідно до умов Кредитного договору, надав Відповідачу кредит у розмірі 48 400,00 грн. (з урахуванням авансових процентів), що підтверджується випискою по кредитному договору та платіжною інструкцією № 946344 від 20.06.2025 року.
Пунктом 1.4 Кредитного договору визначено, що строк на який надається кредит: з моменту надання по терміни, визначені у Графіку платежів, вказаному в пункту 1.5 Кредитного договору, з кінцевим терміном повернення 19.06.2027 року.
Вказує, що таким чином, при укладанні 20.06.2025 року Кредитного договору сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, строки повернення коштів, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Підписавши Кредитний договір, Відповідач засвідчив, що він погодився з його умовами.
Позивач зазначає, що відповідно до пунктів 4.3.1, 4.3.2 Кредитного договору Відповідач зобов`язався погашати суму кредиту (чергового платежу), нарахованих процентів та інших платежів на умовах Кредитного договору в порядку та дати внесення, визначені в п. 1.5 Кредитного договору. Відповідач зобов`язаний використовувати кредит лише на цілі, визначені в пункту 1.2 Кредитного договору. Так, за весь час дії Кредитного договору Відповідачем було сплачено:- 18.07.2025 року – 4 095,00 грн.;- 20.08.2025 року – 4 095,00 грн.;- 20.09.2025 року – 4 095,00 грн.;- 20.10.2025 року – 4 095,00 грн.;- 20.11.2025 року – 4 095,00 грн.;- 20.12.2025 року – 4 095,00 грн. Здійснені Відповідачем платежі підтверджуються відповідною випискою по Кредитному договору.
Позхивач вказує, що на день подання цієї Позовної заяви заборгованість Відповідача перед Позивачем за Кредитним Договором складає 50523,86 (п`ятдесят тисяч п`ятсот двадцять три) гривні 86 копійок, в тому числі: - 42 218,66 (сорок дві тисячі двісті вісімнадцять) гривень 66 копійок – сума заборгованості за основною сумою отриманого Кредиту;– 8 173,20 (вісім тисяч сто сімдесят три) гривні 20 копійок – сума процентів, нарахованих відповідно до положень пункту 1.3 Кредитного договору.– 132,00 (сто тридцять дві) гривні 00 копійок – сума штрафних санкцій.
Однак, взяті на себе зобов`язання щодо погашення суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, у розмірі та строки визначені кредитним договором відповідачем не виконано. ОСОБА_1 порушував терміни погашення кредиту і сплати відсотків за користування кредитом. Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка станом на день звернення до суду складає 50523,86 (п`ятдесят тисяч п`ятсот двадцять три) гривні 86 копійок, в тому числі: - 42 218,66 (сорок дві тисячі двісті вісімнадцять) гривень 66 копійок – сума заборгованості за основною сумою отриманого Кредиту;– 8 173,20 (вісім тисяч сто сімдесят три) гривні 20 копійок – сума процентів, нарахованих відповідно до положень пункту 1.3 Кредитного договору.– 132,00 (сто тридцять дві) гривні 00 копійок – сума штрафних санкцій, яку позивач просить стягнути на його користь із відповідача.
Виклад позицій сторін по справі:
Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, подав до суду разом з позовною заявою клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України, відзив до суду не надходив.
26.03.2026 року, 09.04.2026 року та 15.05.2026 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі. Згідно поданої заяви зазначив, що фактично ним було отримано кошти в кредит в сумі 40000,00 грн та здійснено платежів на загальну суму 24570,00 грн. Вважає, заявлену позивачем суму заборгованості завищеною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Просить суд врахувати, що на даний час він немає стабільного офіційного доходу, а також на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей.
В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії:
12.03.2026 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду відкрито провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.
Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Фактичні обставини справи встановлені судом:
Судом встановлено, що 20.06.2025 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредит ТУ Ю» було підписано заяву-приєднання до умов договору приєднання про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів. Згідно заяви останній підтвердив, що ознайомившись з умовами договору приєднання про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КРЕДИТ ТУ Ю» (ідентифікаційний код юридичної особи: 40094068, місцезнаходження: 04205, місто Київ, вул. Левка Лук?яненка, будинок 29-Б, корпус літера А, офіс 114), далі -Кредитор, затвердженого Рішенням єдиного учасника ТОВ «КРЕДИТ ТУ Ю», розміщеного на сайті Кредитора http://credit2u.ua/uridycheskaya_informaziya, приєднується до умов Договору в повному обсязі.  
Судом встановлено, що 20.06.2025 року між ОСОБА_1 , як позичальником та ТОВ «КРЕДИТ ТУ Ю», укладено кредитний договір № 20250620764982. 
Згідно п.1 кредитного договору кредитор зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у кредит в сумі 40 000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та сплатити інші платежі передбачені договором. Тип кредиту- кредит. Загальний розмір кредиту за цим договором складає 48400,00 грн, що включає суму зазначену в п. 1.1 цього договору та суму комісії, що повинна бути сплачена за рахунок кредиту відповідно до п.3.4 цього договору. Дата надання/ видачі кредиту 20.06.2025 року.
Пунктом 1.3 Кредитного договору визначено, що процентна ставка (денна процентна ставка) за користування коштами кредиту залежить від періоду користування коштами, фактичного виконання Позичальником умов Договору, розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях, а саме: (98 268 гривень 47 копійок) / 48 400,00 / (24 * 30) х 100) та становить: 0,28%; 1.3.1. у період з 20.06.2025року по 19.06.2027 0.222% в день від суми залишку заборгованості Позичальника (далі – Поточні проценти). Тип процентної ставки - фіксована.
Пунктом 1.4 Кредитного договору визначено, що строк дії договору складає 24 місяці. З кінцевим терміном повернення 19.06.2027 року.
Згідно п.1.7 кредитного договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору становить 178,48 %.
Згідно п.1.8 кредитного договору загальна вартість кредиту для позичальника на дату укладення цього договору становить 98 268,47 грн.
Згідно п.2.1 кредитного договору кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на поточний рахунок Позичальника /платіжну картку Позичальника № НОМЕР_1 через транзитний рахунок НОМЕР_2 в АТ "ТАСКОМБАНК", НОМЕР_3 , платіжна карта Позичальника N? НОМЕР_1 емітована банком України. Сума кредиту (його частина) перераховується Кредитором протягом трьох робочих ( банківських) днів з моменту укладення цього Договору.
Згідно п.2.2 кредитного договору датою надання кредиту вважається день перерахування Кредитором суми кредиту (його частини) за реквізитами, вказаними в п. 2.1. цього Договору.
Згідно п.2.3 кредитного договору датою повернення кредиту та сплати інших платежів передбачених цим Договором, вважається день зарахування коштів на поточний рахунок Кредитора, вказаний в п.1.6 цього Договору або інший поточний рахунок Кредитора повідомлений останнім Позичальнику.
Судом встановлено, що 20.06.2025 року між ОСОБА_1 , як позичальником та ТОВ «КРЕДИТ ТУ Ю» було підписано графік платежів, що є додатком №1 до кредитного договору №20250620764982 від 20.06.2025 року.
Судом встановлено, що 20.06.2025 року між ОСОБА_1 , як позичальником та ТОВ «КРЕДИТ ТУ Ю» було підписано паспорт споживчого кредиту.
У паспорті споживчого кредиту наявна інформація про кредитодавця та посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, орієнтовну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію. Цей паспорт містить особистий власноручний підпис споживача ОСОБА_1 .
Факт отримання кредитних коштів у сумі 40 000,00 грн. підтверджується даними платіжної інструкції кредитового переказу коштів №946344 від 20.06.2025 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту №20250620764982 від 20.06.2025 сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 20.03.2026 року становить 50523,86 грн., з яких : заборгованість за кредитом – 42218,66 грн, заборгованість за відсотками – 8173,20 грн., пеня – 132,00 грн.
Нормативно-правове регулювання:
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що витікають з кредитного договору.
Підставою позовних вимог ТОВ «КРЕДИТ ТУ Ю» є неналежне виконання умов кредитного договору та стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсоткам.
ідповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Частина 1 ст. 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 
За правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Таким чином, питання визначення процентної ставки за кредитним договором вирішується виключно сторонами у договорі.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
У ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
На підтвердження факту укладення кредитного договору, позивачем надано заяву-приєднання до умов договору приєднання про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів, кредитний договір № 20250620764982 від 20.06.2025 року, розрахунок заборгованості, паспорт споживчого кредиту.
Наведене у свою чергу свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження його умов.
Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину.
Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.
У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору № 20250620764982 від 20.06.2025 року. Зазначений договір недійсним не визнано.
При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка перед позивачем по кредитному договору станом на момент звернення до суду становить 50523,86 грн., з яких : заборгованість за кредитом – 42218,66 грн, заборгованість за відсотками – 8173,20 грн., пеня – 132,00 грн.
Із розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем дотримано умови кредитного договору щодо строку кредитування та нараховано відсотки за користування кредитом у розмірі 8173,20 грн. в період з 20.06.2025 по 20.03.2026 включно. 
Окрім того, із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем було здійснено оплату кредитної заборгованості в загальному розмірі 24570,00 грн. 
Крім цього, відповідач фактично приступив до виконання умов Кредитного договору, здійснюючи часткові платежі у визначені строки, що підтверджується двними наявними у розрахунку заборгованості. Зокрема, відповідач здійснив оплату 18.07.2025 р. у розмірі 4095,00 грн., 20.08.2025 року у розмірі 4095,00 грн., 20.09.2025 року у розмірі 4095,00 грн., 20.10.2025 року у розмірі 4095,00 грн., 20.11.2025 року у розмірі 4095,00 грн., 20.12.2025 року у розмірі 4095,00 грн. Наведене свідчить про те, що кредитні кошти були отримані відповідачем та він користувався ними.
Відповідач не надав жодних доказів, які б спростовували факт отримання коштів чи факт виконання ним частини зобов`язань за Кредитним договором.
Таким чином, на думку суду, здійснивши платежі з метою погашення боргу по даному договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору, що, відповідно, свідчить про правомірність вимог позивача.
Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу, що у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо). Така правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 127/23910/14-ц від 23.12.2020.
Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17 (провадження №14-144це18) та від 23 грудня 2020 року по справі № 127/23910/14-ц, а саме:
Судом зазначено: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу або суми санкцій є тією, яка свідчить про визнання боргу.
Таким чином, суд вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним кредитним договором і взяті на себе зобов`язання останнім не виконано, у передбачені в договорі строки грошові кошти та нараховані відсотки не повернуто, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Відповідачем не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. Відповідач не оспорював даний кредитний договір у судовому порядку, доказів зворотного суду не надано.
Таким чином, позивач на праві кредитора вправі вимагати повернення суми кредиту та процентів від позичальника.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав суду контр розрахунку суми заборгованості, а відтак суд приходить до висновку, що нарахована позивачем сума боргу та наданий розрахунок заборгованості є належним доказом.
Таким чином, вказаний розрахунок здійснено в межах погодженого сторонами строку договору з застосуванням процентної ставки визначеної договором, а тому суд вважає вказаний розрахунок вірним, докази зворотнього у суду відсутні.
Окремо слід наголосити, що у відповідності до умов пункту 4.4.4 кредитного договору від відповідача на адресу позивача, починаючи від дати укладення кредитного договору та під час дії кредитного договору, ані у встановлений чотирнадцятиденний строк, ані в подальшому не надходило жодних заяв про порушення кредитного договору, про відмову від кредитного договору, чи про припинення дії кредитного договору.
Згідно з пунктами 8.1 кредитного договору підписанням договору відповідач підтверджує, що: 8.1.1. перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», якщо надання такої форми прямо передбачене законодавством; б) вказана в ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на Сайті; 8.1.2. отримав перед укладанням даного Договору пояснення Кредитора з метою забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано Договір до його потреб та фінансового стану; 8.1.3. ознайомлений зі своїми правами згідно зі ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних»; 8.1.4. згоден з тим, що інформація надана йому Кредитором з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів і забезпечує правильне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав?язування її придбання; 8.1.5. він ознайомлений з усіма умовами Правил, що розміщені на Сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов?язується неухильно їх дотримуватися; 8.1.6. дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання, інше), зазначені в преамбулі, та реквізитах сторін цього Договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності. Позичальник погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не пливають на , зобов?язання Позичальника, передбачені цим Договором; 8.1.7. діє за згодою своєї дружини (чоловіка), - за наявності; 8.1.8. умови цього Договору є прийнятними та вигідними для Позичальника. На дату укладення Договору Позичальник володіє достатнім рівнем платоспроможності, і необхідним для повного і своєчасного виконання ним своїх зобов?язань за Договором, і на дату укладення Договору не існує невідомих йому обставин, які можуть негативно , вплинути на його платоспроможність в майбутньому; 8.1.9. волевиявлення Позичальника є вільним і відповідає його внутрішній волі. Позичальник не перебуває під дією важких для нього обставин, які змушують його укласти цей Договір. Позичальник чітко усвідомлює всі умови цього Договору і не перебуває під впливом помилки або обману.
Пунктом 8.6 кредитного договору також передбачено, що будь-які ризики, пов`язані з істотною зміною обставин, з яких відповідач виходив при укладенні договору, позичальник приймає на себе, і такі обставини не є підставою для зміни або розірвання договору, а також невиконання відповідачем зобов`язань за договором.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТОВ «КРЕДИТ ТУ Ю» та ОСОБА_1 договору кредиту, отримання відповідачем позичених грошових коштів та їх неповернення позивачу, тобто невиконання відповідачем умов, укладеного договору позики, а також нарахований позивачем відповідно укладеного договору борг у сумі 50391,86 грн., з яких: заборгованість за кредитом – 42218,66 грн, заборгованість за відсотками – 8173,20 грн.,який суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.
Будь-яких доказів щодо неотримання ОСОБА_1 коштів від позивача, не проведення ним операцій по спірному картковому рахунку, а також доказів щодо спростування даної заборгованості - матеріали справи не містять.
Таким чином, укладаючи договір №20250620764982 від 20.06.2025 року сторони погодили всі істотні умови договору, надання у користування грошових коштів у визначеній сумі та нарахування процентів за користування коштами.
Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 розумів умови укладеного ним договору, надання йому у користування грошових коштів та нарахування процентів за користування коштами, що зобов`язувало останнього належним чином виконувати обов`язки, щодо виконання умов кредитного договору та повернення грошових коштів і сплати процентів за їх користування.
Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Відповідач не надав суду докази, які б спростовували, як факт надання кредиту в розмірі, визначеному кредитним договором, так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника.
Будь-яких доказів щодо неотримання ОСОБА_1 коштів від позивача, не проведення нею операцій по спірному рахунку, а також доказів щодо спростування даної заборгованості - матеріали справи не містять.
Оскільки доказів належного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором матеріали справи не містять, а сума заборгованості останнього підтверджується даними платіжної інструкції кредитового переказу коштів №946344 від 20.06.2025 року та розрахунком заборгованості, які надані суду та відповідачем не спростовані, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки, то суд приходить до наступного.
Положеннями ст.549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Касаційний суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що:на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року в справі № 910/8349/22); на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час, а Договір укладено 20.06.2025, тобто після введення воєнного стану.
Оскільки ОСОБА_1 укладав кредитний договір №20250620764982 від 20.06.2025 з ТОВ «КРЕДИТ ТУ Ю» 20.06.2025, тобто у період дії в Україні воєнного стану, дія якого продовжена, то відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України неустойка в розмірі 132,00 грн. не підлягає стягненню з відповідача.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, доказів того, що ОСОБА_1 повністю сплатив заборгованість за кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «КРЕДИТ ТУ Ю» заборгованості згідно Договору №20250620764982 від 20.06.2025 року підлягають до часткового задоволення з підстав та мотивів викладених вище.
Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Щодо розподілу судових витрат
Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач сплатив судовий збір в розмірі 2662,40 (за подання позовної заяви).
Предметом позову є стягнення з відповідача суми заборгованості , яка у загальному розмірі складає 50523,86 грн.
Разом з тим, суд дійшов висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 50391,86 грн.
За таких обставин, з урахуванням принципу пропорційності при розподілі судових витрат між сторонами, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 2655,44 грн.(2662,40 грн.*50391,86/50523,86).
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із ОСОБА_1 підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 50391,86 грн., а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2655,44 грн., пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог.
Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Судове засідання було призначено на 28.05.2026 року, дата складання повного судового рішення –02.06.2026 року, а відтак датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення -02.06.2026 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 623, 624, 628, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 14, 82, 206,223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит ТУ Ю» в особі представника Гаврилюк О.С. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором– задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кредит ТУ Ю» в особі представника Гаврилюк О.С. (місце знаходження: 04205, м. Київ, вул. Тимошенка Маршала, буд.29-Б, корпус літера А, офіс 114, код ЄДРПОУ 40094068) заборгованість за кредитним договором №20250620764982 від 20.06.2025 в розмірі 50391,86 грн. з яких: прострочена заборгованість за кредитом 42218,66 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 8173,20 гривень.
В решті позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кредит ТУ Ю» в особі представника Гаврилюк О.С. (місце знаходження: 04205, м. Київ, вул. Тимошенка Маршала, буд.29-Б, корпус літера А, офіс 114, код ЄДРПОУ 40094068) суму судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 2655,44 грн.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Кредит ТУ Ю» в особі представника Гаврилюк О.С. (місце знаходження: 04205, м. Київ, вул. Тимошенка Маршала, буд.29-Б, корпус літера А, офіс 114, код ЄДРПОУ 40094068);
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).
Дата складання повного тексту судового рішення – 02.06.2026 року.
Суддя Ужгородського 
міськрайонного суду  К.К. Бенца