Миколаївський районний суд Одеської області 

Справа №  508/208/26
Номер проведження 2/508/213/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року Миколаївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Корсаненкової О.О.
за участю секретаря Каргополець Т.Ю.,
розглянувши в селищі Миколаївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу № 508/208/26 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

установив:

У березні 2026 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 13.03.2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит № 71588789, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 5 000, 00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та комісії за надання. 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» було укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ»» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ»» приймає ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Також, 13.04.2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір № 8636822, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 3 650, 00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та комісії за надання. Відповідно до реєстру боржників № 13 від 26.08.2025 року до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 8636822.Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів належним чином не виконує, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором № 71588789 становить 17 212, 50 грн, за кредитним договором № 8636822 становить 14 735, 06 грн, що в загальному розмірі складає 31 947, 56 грн. У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 зазначену заборгованість та судові витрати.
Ухвалою суду від 17.03.2026 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 14.04.2026 року розгляд справи було відкладено через відсутність відомостей про вручення поштової кореспонденції відповідачу.
Ухвалою суду від 05.05.2026 року розгляд спрви було відкладено через незакінчення п`ятнадцятиденного строку (тобто до 11.05.2026 року включно) для подання відзиву на позовну заяву.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.
Відповідно до ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Про розгляд даної справи відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить поштовий конверт, що повернувся на адресу суду із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». У встановлений строк відзив на позов не подав.
Відповідно до положень ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13.03.2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір надання коштів у кредит № 71588789, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 5 000, 00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та комісією за надання, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтворений з використанням одноразового ідентифікатора і був надісланий на електронну пошту та/або номер телефону, про що свідчить п.5.8 договору. Строк договору 30 днів; денна процентна ставка – 0, 250 % (фіксована), процентна ставка за понадстрокове користування кредитом – 4, 00 %, пеня – 4, 00 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка – 1 186, 17 %, орієнтовна загальна вартість кредиту – 6 125, 00 грн., дата повернення кредиту – 11 04.2025 року. Даний договір містить електронні підписи ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .
Згідно із умовами вказаного договору, кредитодавець надає клієнту у власність грошові кошти, на погоджений строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальникаіз використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Крім того, якщо сума кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, за користування кредитом (чого частиною) понад встановлений договором строк кредитодавець має право, у випадку невиконання позичальником умов цього договору, нараховувати пеню в розмірі, визначеному п.2.2 договору з першого дня понадстрокового коистування кредитом (його частиною)за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених ЗУ «Про споживче кредитування». Також, якщо сума кредиту перевищує розмір, нараховуються проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) в розмірі, визначеному п.2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, Встановлених ЗУ «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.
Відповідно до п.п. 11.1.2 договору позичальник до моменту підписання вивчила умови договору та правила надання коштів та банківських металів у кредит, що розміщені на сайті «https://mycredit.ua/ua/documents-license/», їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та наслідки укладення даного договору їй зрозумілі.
За розрахунком заборгованості за договором № 71588789 від 13.03.2025 року вбачається, що залишок заборгованості ОСОБА_1 , сформованого 24.12.2025 року за період з 13.03.2025 року по 26.08.2025 року становить 17 212, 50 грн., яка складається з 5 000, 00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 1 462, 50 грн. – заборгованість за відсотками, 10 000, 00 грн. – заборгованість за пенею, 750, 00 грн. – заборгованість за комісією.
13.04.2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 8636822, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 3 650, 00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та комісією за надання, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відтворений з використанням одноразового ідентифікатора і був надісланий на електронну пошту та/або номер телефону, про що свідчить п.5.8 договору. Строк договору 360 днів; денна процентна ставка – 0, 95 % (фіксована), орієнтовна загальна вартість кредиту – 16 762, 63 грн, неустойка – 182, 50 грн./день, комісія за надання кредиту – 17, 25 % від суми наданого креждиту (629, 63 грн.), орієнтовна реальна річна процентна ставка – 3 194, 73 %, дата повернення кредиту – 07.04.2026 року. Даний договір містить електронні підписи ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .
Згідно із умовами вказаного договору, кредитодавець надає клієнту у власність грошові кошти, на погоджений строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальникаіз використання реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту.
За порушення кредитодавцем строків надання позичальнику кредиту, визначених договором, позичальник має право стягнути з кредитодавця неустойку у вигляді пені за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 відсотків від суми простроченого платежу. 
Відповідно до п.п. 10.1.2 договору позичальник до моменту підписання вивчила умови договору та правила надання коштів та банківських металів у кредит, що розміщені на сайті «https://clickcredit.ua/informaciya/», їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та наслідки укладення даного договору ]їй зрозумілі.
За розрахунком заборгованості за договором № 8636822 від 13.04.2025 року вбачається, що залишок заборгованості ОСОБА_1 , сформованого 30.12.2025 року за період з 13.04.2025 року по 26.08.2025 року становить 14 735, 05 грн., яка складається з 3 650, 00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 3 155, 43 грн. – заборгованість за відсотками, 7 300, 00 грн. – неустойка, 629, 63 грн. – заборгованість за комісією.
Відповідач з власної ініціативи звернулась за отриманням кредиту до вільно обраної нею фінансової установи, а саме ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договорів. 
Прийняті на себе зобов`язання за договорами № 71588789 та № 8636822, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» виконало своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти, відповідно до умов укладених договорів.
Договори кредитної лінії містять відомості про те, що останні підписані електронними підписами одноразовими ідентифікатороами 82540 та 538700.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положення ч. 1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя статті 207 ЦК України).
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст.205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За положеннями ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства ( ч. 2 ст. 536 ЦК України)
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч.3 ст.11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти(оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту)другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, судом встановлено, що договори підписані сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договорів, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договорів не заявляла додаткових вимог щодо умов спірних договорів; не оспорювала договори в частині або в цілому, первісний кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню договорів, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, реальної процентної ставки.
Договори укладено в електронному вигляді, що відповідає вимогам статті 12 Закону У країни «Про електронну комерцію», при укладенні цих договорів сторони досягли згоди щодо всіх їх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які виникають із договорів.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 27.03.2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» було укладено договір факторингу № 27/03/2025, відповідно до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає та зобов`язується сплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями за плату, що виникли у ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» за кредитними договорами, укладеними між ним боржниками, а також на підставі даного договору ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає новим кредитором у зобов`язаннях, що виникли із основних договорів та отримує права вимоги по зобов`язанням за основними договорами, в тому числі грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникають у майбутньому з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі, відповідно до додатку № 2 цього договору.
26.08.2025 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено додаткову угоду № 8 до договору факторингу від 27.03.2025 року, відповідно до якої зазначено: загальна сума прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників № 13 від 26.08.2025 року та № 14 від 26.08.2025 року; в якості ціни продажу згідно реєстру боржників № 13 від 26.08.2025 року та № 14 від 26.08.2025 фактор сплачує клієнту відсоток суми грошових коштів від основної суми заборгованості; у випадках, які не передбачені цією додатковою угодою, сторони керуються положеннями договору. Дана додаткова угода містить підписи директора ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та генерального директора ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників № 14 від 26.08.2025 за договором факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передав, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв реєстр боржників № 14, після чого, з урахуванням п.1.2. Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року від ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять права вимоги заборгованості від боржників та ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Даний акт містить підписи директора ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та генерального директора ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Згідно із витягом з реєстру боржників № 14 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за договором № 71588789, у розмірі 17 212, 50 грн..
Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру боржників № 13 від 26.08.2025 за договором факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» передав, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняв реєстр боржників № 13, після чого, з урахуванням п.1.2. Договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року від ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» переходять права вимоги заборгованості від боржників та ТОВ «ФК «ЄАПБ» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Даний акт містить підписи директора ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та генерального директора ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Згідно із витягом з реєстру боржників № 13 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за договором № 8636822, у розмірі 14 735, 06 грн..
У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За змістом ст.516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Положеннями ст.1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за договором №71588789 у розмірі 17 212, 50 грн., за договором № 8636822 у розмірі 14 735, 06 грн., та зважаючи на відступлення прав вимоги попереднім кредитором факторові ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку, позовна заява в частині стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитом за кредитним договором №71588789 в сумі 6 462, 50 грн., за кредитним договором № 86368226 в сумі 6 805, 43 грн., що у загальному розмірі становить 13 267, 93 грн. підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення комісії за надання кредиту за договором № 71588789 у сумі 750, 00 грн. та за договором № 8636822 у сумі 629, 63 грн., що в загальному розмірі становить 1 379, 63 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Положеннями ч. 3 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п. 3 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту.
Відповідно, банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо).
Інакше кажучи, банк неуповноважений стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15 зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Верховний Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі № 640/14229/15, від 21 квітня 2021року у справі № 677/1535/15, від 15 грудня 2021року у справі № 209/789/15.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За наведених обставин справи в своїй сукупності, заявлені вимоги позивача про стягнення комісії у загальному розмірі 1 379, 63 грн задоволенню не підлягають.
Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею за договором № 71588789 у сумі 10 000, 00 грн. та неустойкою за договором № 8636822 у сумі 7 300, 00 грн., що в загальному розмірі становить 17 300, 00 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року№64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введений воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.
За змістом частини 2 статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України.
Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі №362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет ЦК України у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів.
З системного аналізу приписів пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» і пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вбачається, що відповідні положення Закону України «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування неустойки у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, - прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
У зв`язку з чим, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 штрафу, неустойки у загальному розмірі 17 300, 00 грн. слід відмовити.
За встановлених обставин, позов ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (41, 53%).
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

постановив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» («Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (07400 Київська область м.Бровари вул.Лісова, 2, код ЄДРПОУ 35625014, IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитним договором №71588789 від 13.03.2025 року у розмірі 6 462, 50 грн., за кредитним договором № 8636822 від 13.04.2025 року у розмірі 6 805, 43 грн., що становить у загальному розмірі 13 267, 93 (тринадцять тисяч двісті шістдесят сім гривень дев`яносто три копійки).
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» («Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (07400 Київська область м.Бровари вул.Лісова, 2, код ЄДРПОУ 35625014, IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») судові витрати у розмірі 1 382, 12 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», 07400 Київська область м.Бровари вул.Лісова, 2, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя       О.О. Корсаненкова