Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків 
29 червня 2026 року справа № 520/11708/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Дворічанської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області (вул. Слобожанська, буд. 8, с-ще Дворічна, Куп`янський р-н, Харківська обл., 62702, код ЄДРПОУ 45150619) про визнання протиправними та скасування рішення, акту, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Дворічанської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з розгляду питань щодо компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна № 831 від 09.02.2026, яким безпідставно було зупинено проведення дистанційного обстеження об`єкта нерухомості – приватного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та похідні від нього рішення;
- визнати протиправним та скасувати Акт дистанційного обстеження № 9 від 27.03.2026 р. Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України Дворічанської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області щодо неповного пошкодження нерухомого майна як такого, що не відповідає діючим правовим нормам, що регулюють дані правовідносини, принципам адміністративної процедури та фактичним обставинам справи;
- зобов`язати Комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України Дворічанської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області повторно розглянути заяву – Інформаційне повідомлення (ІП-02.12.2025-659930) від 02.12.2025 та прийняти рішення з додержанням принципів адміністративної процедури та з урахуванням правових висновків, наданих судом у судовому рішенні.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власником приватного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій та збройної агресії російської федерації проти України зазначений житловий будинок зазнав численних руйнувань та фактично був знищений. Територія, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, з 2023 року перебуває у зоні активних бойових дій та систематично піддається артилерійським обстрілам, авіаційним ударам та іншим проявам збройної агресії. 02 грудня 2025 року позивачем подано до Дворічанської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області Інформаційне повідомлення № ІП-02.12.2025-659930 про знищений об`єкт нерухомого майна з метою отримання компенсації відповідно до вимог Закону України № 2923-ІХ. Під час розгляду повідомлення позивачем на вимогу Комісії були надані додаткові докази, зокрема, архівні відеозаписи будинку та прибудинкової території за 2023 рік, супутникові знімки за 2025 рік, а також письмове свідчення волонтера-очевидця з копіями документів, що посвідчують його особу. Усі витребувані матеріали були подані у встановлені Комісією строки. Незважаючи на це, рішенням Комісії № 831 від 09.02.2026 проведення дистанційного обстеження об`єкта було зупинено у зв`язку з очікуванням інформації від інших державних органів. При цьому зазначене рішення не містило належного обґрунтування причин, з яких надані позивачем докази не могли бути використані для встановлення факту знищення об`єкта нерухомого майна, а також не містило оцінки наданих матеріалів. Після поновлення розгляду заяви Комісією було складено Акт дистанційного обстеження № 9 від 27.03.2026, в якому зафіксовано значні руйнування будинку, зокрема, відсутність покрівлі та пошкодження конструктивних елементів. Водночас, у висновках акта зазначено про неможливість встановлення факту знищення об`єкта нерухомого майна, що, на переконання позивача, не відповідає фактичним обставинам справи, наявним доказам та вимогам чинного законодавства. Не погоджуючись із рішенням про зупинення дистанційного обстеження та висновками Акта дистанційного обстеження № 9 від 27.03.2026, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого виклав свої заперечення проти позову, зазначивши, що Комісія діяла виключно в межах повноважень, визначених Законом України № 2923-IX та постановами Кабінету Міністрів України № 600 і № 815. Відповідач вказує, що рішення про зупинення дистанційного обстеження було прийняте через неможливість належним чином встановити факт знищення будинку та необхідність отримання додаткової інформації від уповноважених державних органів. На його думку, наданих позивачем документів, фотоматеріалів, відеозаписів і свідчень було недостатньо для беззаперечного підтвердження факту знищення об`єкта. Після отримання додаткових матеріалів від державних органів Комісія поновила розгляд заяви та провела дистанційне обстеження. За результатами такого обстеження встановити факт повного знищення будинку не вдалося, оскільки дистанційне обстеження не дає можливості оцінити технічний стан усіх конструкцій та визначити неможливість або економічну недоцільність відновлення будівлі. Також відповідач заперечує доводи про порушення строків розгляду, зазначаючи, що їх перебіг був законно зупинений на час отримання додаткової інформації. Крім того, відповідач вважає безпідставними твердження позивача про порушення принципів адміністративної процедури та наголошує, що сама незгода із прийнятими рішеннями не свідчить про їх протиправність. У зв`язку з викладеним відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.
Позивачка подала до суду відповідь на відзив, згідно з якої підтримала свої позовні вимоги. Позивачка вказала, що комісія безпідставно зупинила розгляд її заяви, хоча наданих документів і доказів було достатньо для встановлення факту знищення будинку. На думку позивачки, процедура дистанційного обстеження була запроваджена саме для випадків, коли через бойові дії неможливо провести фізичне обстеження об`єкта. Позивачка просить задовольнити позов. 
Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, згідно з яких підтримав свої доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Відповідач наголосив, що відомості до Реєстру пошкодженого та знищеного майна можуть бути внесені лише після встановлення факту знищення об`єкта, тоді як щодо будинку позивачки такий факт встановлений не був. Також відповідач вказав, що перебування населеного пункту в зоні бойових дій саме по собі не є доказом знищення конкретного будинку. Надані позивачкою скріншоти та інші матеріали, на думку відповідача, не підтверджують факт знищення майна та не можуть бути використані як належні докази. Відповідач зазначив, що за результатами дистанційного обстеження було складено акт із висновком про неможливість встановлення факту знищення об`єкта, а тому підстав для внесення відомостей до Реєстру та надання компенсації немає. У зв`язку з цим відповідач просить відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. 
Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.
Дослідивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . 
У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України та веденням активних бойових дій на території смт Дворічна належний позивачці житловий будинок зазнав значних руйнувань та став непридатним для проживання. 
02 грудня 2025 року позивачкою через Єдиний державний вебпортал електронних послуг «Дія» подано інформаційне повідомлення № ІП-02.12.2025-659930 про знищений об`єкт нерухомого майна. 
09 лютого 2026 року Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна було прийнято рішення № 831 про зупинення проведення дистанційного обстеження зазначеного об`єкта у зв`язку з необхідністю отримання додаткової інформації. 
Після отримання додаткових матеріалів рішенням Комісії № 868 від 20 березня 2026 року було поновлено проведення дистанційного обстеження об`єкта нерухомого майна позивачки. 
За результатами проведеного дистанційного обстеження Комісією складено Акт дистанційного обстеження № 9 від 27 березня 2026 року, у якому зроблено висновок про неможливість встановлення факту знищення об`єкта нерухомого майна. 
Листом Дворічанської селищної військової адміністрації № 1127 від 05 травня 2026 року позивачці було повідомлено про неможливість проведення або поновлення дистанційного обстеження у зв`язку зі зміною статусу території та віднесенням смт Дворічна до тимчасово окупованих територій. 
Не погоджуючись із рішенням Комісії та діями відповідача, вважаючи, що надані нею докази підтверджують факт знищення житлового будинку, а розгляд її заяви проведено з порушенням вимог законодавства, позивачка звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, з дня набрання чинності Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 № 2102-IX, а також правові засади створення та ведення Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України визначає Закон України від 23.02.2023 №2923-IX “Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України” (далі - Закон №2923-IX).
Згідно з пункту 4 частини першої статті 1 Закону № 2923-IX визначено, що знищені об`єкти нерухомого майна - це об`єкти нерухомого майна, які розташовані в Україні та стали непридатними для використання за цільовим призначенням внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відновлення яких є неможливим шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції, реставрації чи економічно недоцільним, зокрема, квартири, інші житлові приміщення в будівлі, будинки садибного типу, садові та дачні будинки.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2923-IX отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна (далі - отримувачі компенсації) є фізичні особи - громадяни України, які є власниками пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна.
Отримувачами компенсації не можуть бути: 1) особи, до яких застосовано санкції відповідно до Закону України “Про санкції”; 2) особи, які мають судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених розділом I “Злочини проти основ національної безпеки України” Особливої частини Кримінального кодексу України; 3) спадкоємці щодо пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна, які належали за життя спадкодавцям, визначеним пунктами 1 і 2 цієї частини (частини друга і третя статті 2 Закону № 2923-ІХ).
Відповідно до частини першої статті 3 вказаного Закону передбачено, що для розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради (далі - виконавчий орган ради), військова адміністрація населеного пункту або військово-цивільна адміністрація населеного пункту утворює Комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України (далі - Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації), як консультативно-дорадчий орган та затверджує положення про роботу такої Комісії.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 2923-IX заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна подається до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації, уповноваженої розглядати заяви про надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна на відповідній території. Така заява подається під час дії воєнного стану та протягом одного року з дня його припинення або скасування на території, на якій розташований (розташовувався) знищений об`єкт нерухомого майна.
Відповідно до частини сьомої статті 4 Закону № 2923-IX до заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна додаються: 1) щодо знищеного об`єкта нерухомого майна, визначеного підпунктом “а” пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону, у разі якщо отримувачем компенсації є власник об`єкта нерухомого майна, - копія документа, що підтверджує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, якщо право власності на відповідний об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).
Частиною сімнадцятою статті 4 Закону № 2923-ІХ встановлено, що заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна направляється на розгляд Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації, уповноваженої розглядати заяви про надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна на відповідній території, автоматично програмними засобами Реєстру пошкодженого та знищеного майна.
Компенсація за знищені об`єкти нерухомого майна регламентована положеннями статті 8 Закону № 2923-ІХ, згідно частин першої та другої якої компенсація за знищений об`єкт нерухомого майна надається шляхом: 1) надання грошових коштів шляхом їх перерахування на поточний рахунок отримувача компенсації із спеціальним режимом використання для фінансування будівництва будинку садибного типу, садового або дачного будинку. Такий рахунок відкривається на ім`я отримувача компенсації. Порядок відкриття та ведення таких рахунків визначається Національним банком України; 2) фінансування придбання об`єкта житлової нерухомості (у тому числі інвестування/фінансування його будівництва), земельної ділянки, на якій розташовано такий об`єкт, частки у праві власності на таке майноз використанням житлового сертифіката; 3) передачі у власність отримувачу компенсації об`єкта нерухомого майна, відновленого в рамках реалізації місцевих програм відновлення на заміну знищеного об`єкта нерухомого майна. Компенсація за знищений будинок садибного типу, садовий або дачний будинок, об`єкти будівництва (будинки садибного типу, садові та дачні будинки) надається за вибором отримувача компенсації в один із способів, визначених частиною першою цієї статті.
Відповідно до статті 8 Закону № 2923-ІХКабінетом Міністрів України постановою від 30.05.2023 № 600 “Про затвердження Порядку надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна” був затверджений Порядок надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна (далі Порядок № 600), який визначає механізм надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна та її використання відповідно до Закону України “Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України”.
Відповідно до пункту 2-1 Порядку № 600, подання особою, яка є власником знищеного об`єкта нерухомого майна, заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, визначеного згідно з підпунктом “а” пункту 4 частини першої статті 1 Закону, в електронній формі здійснюється з використанням засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема мобільного додатка Порталу Дія, за умови, що право власності такої особи на зазначений знищений об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та підтверджено відповідними відомостями з нього.
Згідно з абзацом першим частини третьої статті 6 Закону № 2923-ІХ строк розгляду заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації не повинен перевищувати 30 календарних днів з дня подання заяви.
Рішення про надання/відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна підлягає затвердженню рішенням виконавчого органу ради, військової адміністрації населеного пункту або військово-цивільної адміністрації населеного пункту протягом п`яти календарних днів з дня прийняття Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації такого рішення (абзац перший частини сьомої статті 6 Закону № 2923-ІХ).
Пунктами 1, 4 і 5 частини першої статті 6 вказаного Закону передбачено, що розгляд заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації включає: - встановлення наявності/відсутності підстав для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, - забезпечення проведення обстеження об`єкта (крім випадків його проведення до розгляду заяви); - прийняття рішення про надання/відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.
Відповідно до частини шостої статті 6 Закону № 2923-ІХ підставами для відмови у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна є: 1) подання заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна особою, яка не може бути отримувачем компенсації відповідно до цього Закону або не має повноважень для подання заяви; 2) виявлення недостовірних даних, зазначених у заяві про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна; 3) подання заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна після спливу строку, визначеного частиною 1 статті 4 цього Закону.
Таким чином, громадян України, які є власниками знищених житлових будинків, які розташовані в Україні та стали непридатними для використання за цільовим призначенням внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, відновлення яких є неможливим шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції, реставрації чи економічно недоцільним, мають право на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.
Судом установлено, що позивачем надано значний обсяг матеріалів, які свідчать про суттєві руйнування житлового будинку, включаючи супутникові знімки, фото- та відеоматеріали, а також інші джерела інформації, які були долучені до матеріалів, що розглядалися Комісією під час дистанційного обстеження.
Водночас, із акту дистанційного обстеження № 9 від 27.03.2026 вбачається, що Комісією не було сформовано однозначного та беззаперечного висновку про повне знищення об`єкта нерухомого майна, у зв`язку з чим процедура встановлення статусу об`єкта як знищеного залишилася незавершеною, що, у свою чергу, вплинуло на можливість внесення відповідних відомостей до Державного реєстру пошкодженого та знищеного майна та ухвалення рішення щодо компенсації.
Суд критично оцінює доводи відповідача щодо відсутності автентичності або недостатньої доказової сили наданих позивачем матеріалів, оскільки такі матеріали не були відхилені Комісією як неналежні чи недопустимі, а навпаки — були фактично прийняті до розгляду та використані як складова частина загального комплексу інформації, що досліджувався під час прийняття проміжних рішень та проведення дистанційного обстеження, що вбачається з відповідного акту обстеження.
Таким чином, відповідач не довів наявності обґрунтованих підстав для повного ігнорування поданих позивачем доказів або надання їм наперед визначеної негативної оцінки без належної процесуальної перевірки їх достовірності та достатності у сукупності з іншими даними справи.
Водночас, суд зазначає, що сама по собі наявність значних руйнувань житлового будинку, а також тривале перебування об`єкта в зоні активних бойових дій, не може автоматично вважатися достатньою та єдиною підставою для висновку про його повне знищення або, навпаки, для відмови у визнанні такого факту, якщо інші наявні у справі докази у сукупності можуть свідчити про втрату об`єктом свого функціонального призначення та неможливість його використання за цільовим призначенням.
Разом із тим, суд звертає увагу, що матеріали справи свідчать про неповне та фрагментарне дослідження Комісією всіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення питання щодо статусу об`єкта нерухомого майна.
Зокрема, з акту дистанційного обстеження не вбачається належної оцінки всього обсягу наданих позивачем доказів у їх сукупності, відсутній аналіз їх взаємного узгодження або суперечностей, а також не наведено переконливих мотивів, з яких окремі джерела інформації не були враховані або визнані недостатніми для встановлення фактичного стану об`єкта.
Крім того, висновки акта мають загальний та оціночний характер, не містять достатнього технічного обґрунтування щодо неможливості встановлення факту знищення об`єкта, а також не містять посилання на конкретні критерії, які застосовувалися Комісією при визначенні ступеня пошкодження та можливості/неможливості відновлення будинку.
За таких обставин суд доходить висновку, що Акт дистанційного обстеження № 9 від 27.03.2026 є таким, що прийнятий без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, які мають значення для правильного встановлення статусу об`єкта нерухомого майна, а відтак не відповідає критеріям обґрунтованості та вмотивованості індивідуального адміністративного акта.
Неповнота встановлення фактичних обставин та відсутність належної оцінки всіх зібраних доказів свідчать про передчасність висновків Комісії, викладених в оскаржуваному акті, що зумовлює необхідність його скасування в оскарженій частині.
Водночас, враховуючи, що остаточне вирішення питання щодо статусу об`єкта нерухомого майна та права на компенсацію належить до компетенції Комісії, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача повторно розглянути інформаційне повідомлення позивача з урахуванням висновків суду, шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх наданих доказів і встановлення фактичного стану об`єкта нерухомого майна.
Щодо доводів позивача про протиправність рішення Комісії про зупинення розгляду інформаційного повідомлення, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що Комісією дійсно було прийнято рішення про зупинення проведення дистанційного обстеження з підстав необхідності отримання додаткової інформації від уповноважених державних органів. При цьому таке рішення мало проміжний, процесуальний характер та було спрямоване виключно на забезпечення повноти та всебічності збирання відомостей, необхідних для ухвалення остаточного рішення щодо статусу об`єкта нерухомого майна.
Суд звертає увагу, що в подальшому розгляд інформаційного повідомлення позивача було поновлено, Комісією здійснено дистанційне обстеження об`єкта, складено відповідний акт, а отже, процедура розгляду заяви не була припинена, а продовжена в установленому порядку.
За таких обставин суд доходить висновку, що оскаржуване рішення про зупинення не є остаточним актом індивідуальної дії, не породжує самостійних правових наслідків, які б безпосередньо змінювали, припиняли чи обмежували права позивача, а також не є таким, що остаточно визначає правовий статус об`єкта нерухомого майна чи право позивача на компенсацію.
Більше того, суд враховує, що саме по собі тимчасове зупинення розгляду заяви, за умови його подальшого поновлення та продовження процедури розгляду, не може розцінюватися як істотне порушення прав позивача, якщо воно було обумовлено необхідністю з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Водночас, суд наголошує, що оцінка правомірності такого зупинення могла б мати інше значення у випадку, якби воно мало безстроковий характер, призвело до фактичного припинення розгляду заяви або унеможливило подальше її розгляд по суті. Однак у межах встановлених обставин таких наслідків не встановлено.
Отже, суд не вбачає підстав для визнання протиправним та скасування рішення Комісії про зупинення розгляду інформаційного повідомлення, оскільки воно було прийняте в межах дискреційних повноважень відповідача, мало тимчасовий процесуальний характер, було зумовлене необхідністю отримання додаткових відомостей та в подальшому не перешкодило продовженню розгляду заяви позивача, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Задовольнити частково позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Дворічанської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області (вул. Слобожанська, буд. 8, с-ще Дворічна, Куп`янський р-н, Харківська обл., 62702, код ЄДРПОУ 45150619) про визнання протиправними та скасування рішення, акту, зобов`язання вчинити певні дії.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, оформлене Актом дистанційного обстеження № 9 від 27 березня 2026 року, в частині висновку про неможливість встановлення факту знищення об`єкта нерухомого майна. 
Зобов`язати Дворічанську селищну військову адміністрацію Куп`янського району Харківської області (вул. Слобожанська, буд. 8, с-ще Дворічна, Куп`янський р-н, Харківська обл., 62702, код ЄДРПОУ 45150619) повторно розглянути інформаційне повідомлення № ІП-02.12.2025-659930 від 02 грудня 2025 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) з урахуванням висновків суду та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дворічанської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області (вул. Слобожанська, буд. 8, с-ще Дворічна, Куп`янський р-н, Харківська обл., 62702, код ЄДРПОУ 45150619) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 532,48 (п`ятсот тридцять дві гривні 48 копійок). 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення у повному обсязі виготовлено 29 червня 2026 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ