154/1672/26 
3/154/647/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року м. Володимир
Суддя Володимирського міського суду Волинської області Вітер І.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого зазначено у протоколі: АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 644639 від 19 квітня 2026 року, ОСОБА_1 19 квітня 2026 року о 10 год 27 хв на вул. Устилузькій у м. Володимирі керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродну блідість обличчя та звужені зіниці очей, які не реагували на світло. Від проходження у встановленому законодавством порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння водій, як зазначено у протоколі, відмовився та був відсторонений від керування транспортним засобом.
Такими діями ОСОБА_1 , за змістом протоколу, порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.
Щодо участі особи у розгляді справи
 
Судові повістки про дату, час і місце розгляду справи чотири рази направлялися ОСОБА_1 за адресою, зазначеною працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення: АДРЕСА_1 .
Усі поштові відправлення повернулися до суду без вручення з відмітками про відсутність адресата за вказаною адресою. Інших достовірних відомостей про місце проживання особи або засобів зв`язку з нею матеріали справи не містять.
Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа може бути розглянута за наявності даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.
Повернення всіх направлених судом поштових відправлень без вручення не дає підстав вважати особу належним чином повідомленою про судовий розгляд. Її неявка не може розцінюватися як відмова від участі у справі, небажання надати пояснення, визнання викладених у протоколі обставин або зловживання процесуальними правами.
Водночас неможливість вручення судових повісток за адресою, внесеною до протоколу працівниками поліції, у сукупності з відсутністю в матеріалах справи документів, за якими встановлено особу водія, та відсутністю відомостей про спосіб перевірки його анкетних даних додатково ставить під сумнів правильність ідентифікації особи як ОСОБА_1 та достовірність зазначеного у протоколі місця її проживання.
Подальше відкладення розгляду справи та повторне направлення повісток за тією самою непідтвердженою адресою не здатне усунути зазначених недоліків, оскільки матеріали, складені органом поліції, не дають можливості достовірно встановити особу водія та його дійсне місце проживання.
Суд також ураховує, що за результатами оцінки наданих органом поліції доказів провадження у справі підлягає закриттю, тобто судове рішення не передбачає визнання особи винуватою, накладення на неї адміністративного стягнення чи іншого погіршення її правового становища.
За таких виняткових обставин, зважаючи на неможливість усунення судом недоліків ідентифікації особи, недопустимість самостійного збирання судом доказів обвинувачення та необхідність припинення необґрунтованого адміністративного переслідування, суд вирішує справу за наявними матеріалами виключно з метою перевірки наявності підстав для закриття провадження.
Норми права та обставини, які підлягають доказуванню
 
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності із законом.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність конкретної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Такі дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями технічних приладів і технічних засобів, що мають функції відеозапису, а також іншими документами.
Відповідно до статті 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі статтею 280 КУпАП під час розгляду справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна конкретна особа у його вчиненні.
Частина перша статті 130 КУпАП передбачає декілька самостійних форм адміністративного правопорушення, серед яких відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, у цій справі належало довести:
?що транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 ;
?що у поліцейських були передбачені законом підстави запропонувати йому проходження огляду;
?що водієві було повідомлено конкретні ознаки можливого наркотичного сп`яніння;
?що йому було висунуто зрозумілу пропозицію пройти огляд у закладі охорони здоров`я;
?що він мав реальну можливість пройти такий огляд;
?що саме ця особа висловила чітку й однозначну відмову від проходження огляду;
?що відповідні дії були зафіксовані у встановленому законом порядку.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до частини першої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування та огляду.
Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів відповідні дії проводяться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно із частиною третьою статті 266 КУпАП огляд на стан наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, проводиться у закладі охорони здоров`я.
Досліджені судом докази
 
До матеріалів справи долучено:
?протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 644639 від 19 квітня 2026 року;
?рапорт про застосування відсторонення від керування транспортним засобом;
?направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції;
?постанову серії ЕНА № 7051439 від 19 квітня 2026 року про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП;
?довідку Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував;
?відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції;
?відповідь із Єдиного державного демографічного реєстру № 2960465 від 30 червня 2026 року.
Протокол містить твердження поліцейського про керування ОСОБА_1 автомобілем, наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та відмову від проходження огляду.
Водночас протокол не підписаний особою, щодо якої його складено, не містить її пояснень та сам по собі не підтверджує фактичного дотримання процедури пропозиції і відмови від огляду.
Направлення на медичний огляд підтверджує оформлення поліцейським відповідного документа, однак воно також не підписане водієм. Матеріали відеофіксації не підтверджують, що зміст цього направлення був оголошений водієві, що йому було запропоновано проїхати до закладу охорони здоров`я або що він від такої пропозиції відмовився.
Рапорт про відсторонення від керування транспортним засобом підтверджує оформлення поліцейським відповідного заходу, однак не доводить самостійно ані факту відмови від огляду, ані дотримання процедури його проведення.
Постанова серії ЕНА № 7051439 від 19 квітня 2026 року та довідка поліції про те, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія, стосуються притягнення особи за керування транспортним засобом без права керування.
Водночас сама постанова, складена працівником поліції за тією самою подією, не розкриває джерел, на підставі яких було достовірно встановлено анкетні дані водія, і не може замінити доказів його належної ідентифікації у цій справі.
Крім того, зазначені документи не підтверджують наявності ознак наркотичного сп`яніння, законної пропозиції пройти медичний огляд чи відмови від нього.
Зміст та оцінка відеозаписів
 
Судом безпосередньо переглянуто долучені до матеріалів справи відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції.
На відеозаписі зафіксовано рух транспортного засобу марки «ВАЗ 2101», його зупинку працівниками поліції та спілкування поліцейських з особою, яка перебувала за кермом.
Отже, відеозапис підтверджує факт керування автомобілем особою, з якою надалі спілкувалися працівники поліції.
Разом із тим відеозапис не дає можливості достовірно встановити, що цією особою був саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На записі не зафіксовано пред`явлення водієм паспорта чи іншого документа, що посвідчує особу, перевірки його даних за відповідними інформаційними системами або повідомлення поліцейським відомостей, за якими особу було ідентифіковано.
Під час спілкування водій називав прізвище ОСОБА_2 , однак повідомляв різні імена. За допомогою яких саме відомостей поліцейські врешті встановили, що водієм був ОСОБА_1 , із відеозапису та інших матеріалів справи встановити неможливо.
Перший відеофайл розпочинається із зупинки автомобіля о 10 год 24 хв і завершується о 10 год 41 хв.
Протягом цього відеозапису працівники поліції намагаються встановити особу водія, проте:
?не повідомляють водієві про виявлення в нього неприродної блідості обличчя;
?не повідомляють про звужені зіниці, які не реагують на світло;
?не називають інших ознак наркотичного чи іншого сп`яніння;
?не пропонують пройти огляд у закладі охорони здоров`я;
?не повідомляють назву чи місцезнаходження такого закладу;
?не пропонують доставити водія для проведення медичного огляду;
?не отримують від водія відповіді про згоду або відмову від такого огляду.
О 10 год 41 хв відеозапис переривається.
Другий відеофайл розпочинається о 10 год 42 хв. На ньому поліцейський повідомляє водієві, що щодо нього буде винесено постанову за статтею 126 КУпАП та складено протокол за частиною першою статті 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Водій погоджується із тим, що поліцейський буде оформляти відповідні матеріали. О 10 год 44 хв відеозапис припиняється.
При цьому другий відеофайл також не містить:
?повідомлення водієві конкретних ознак можливого наркотичного сп`яніння;
?пропозиції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння;
?пропозиції проїхати до закладу охорони здоров`я;
?відмови водія від проходження такого огляду.
Повідомлення поліцейського про те, що щодо водія буде складено протокол за відмову від проходження огляду, є викладом правової оцінки поліцейського, однак не фіксує самої події відмови.
Погодження водія з тим, що поліцейський буде оформляти постанову і протокол, також не є однозначною відмовою від проходження огляду та не може підміняти такої відмови.
Щодо обов`язковості фіксації процедури огляду
 
Відмова водія від проходження огляду не є дією, відокремленою від процедури його проведення, а становить завершальний і юридично визначальний елемент цієї процедури.
Саме з моменту однозначної відмови особи, яка керувала транспортним засобом, від запропонованого їй у встановленому порядку огляду виникає закінчений склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Тому обов`язковою відеофіксацією мають охоплюватися не лише зупинка автомобіля, спілкування з водієм або подальше оформлення документів, а й дії, які безпосередньо утворюють об`єктивну сторону правопорушення:
?повідомлення водієві виявлених ознак можливого сп`яніння;
?пропозиція пройти огляд у встановленому порядку;
?роз`яснення того, де та яким чином має бути проведений огляд;
?чітка й однозначна відповідь водія на таку пропозицію.
Досліджені відеозаписи не містять жодного із цих юридично визначальних елементів.
У матеріалах справи також відсутні відомості про неможливість застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису та про проведення відповідних дій у присутності двох свідків.
Переривання відеозапису між 10 год 41 хв і 10 год 42 хв набуває істотного значення, оскільки до припинення першого запису пропозиція пройти огляд не висловлювалася, а після початку другого запису поліцейський одразу повідомив про вже прийняте рішення скласти протокол за відмову від огляду.
Суд не може припускати, що всі юридично значущі дії відбулися саме протягом незаписаного проміжку часу. Таке припущення означало б самостійне доповнення судом доказової бази обвинувачення.
Оскільки відмова від проходження огляду, яка становить обов`язкову ознаку об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення, не зафіксована у передбачений законом спосіб, наявність такої відмови не може вважатися доведеною належними та допустимими доказами.
Оцінка протоколу та інших письмових матеріалів
 
Відповідно до статті 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення повинен містити відомості про особу, яка притягається до відповідальності, суть правопорушення та інші обставини, необхідні для вирішення справи.
Водночас протокол є одним із джерел доказів і підлягає оцінці у сукупності з іншими матеріалами. Він не має наперед установленої доказової сили.
У цій справі протокол:
?не підписаний водієм;
?не містить його письмових пояснень;
?не підтверджується відеозаписом у частині повідомлення ознак сп`яніння;
?не підтверджується відеозаписом у частині пропозиції пройти огляд;
?не підтверджується відеозаписом у частині відмови від огляду;
?містить анкетні дані особи, порядок встановлення яких із матеріалів справи не вбачається.
Сумніви щодо належного встановлення особи водія додатково підтверджуються відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 2960465 від 30 червня 2026 року, згідно з якою за параметрами «Сурмай Дмитро», дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , особу не знайдено.
Суд ураховує, що сама по собі відсутність результату пошуку в Реєстрі не є безумовним доказом того, що особа з такими анкетними даними не існує. Однак у сукупності з тим, що водій не пред`являв документа, який посвідчує його особу, називав різні імена, матеріали справи не містять відомостей про спосіб перевірки поліцейськими його анкетних даних, а всі судові відправлення повернулися з відміткою про відсутність адресата, така відповідь додатково підтверджує, що особу водія як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належними та достовірними доказами не встановлено.
За таких обставин протокол і складене поліцейським направлення на огляд не можуть самостійно та беззаперечно доводити обставини, які не були зафіксовані технічними засобами відеозапису та не підтверджені іншими незалежними доказами.
Висновок суду
 
Суд не встановив належними, допустимими та достатніми доказами, що особою, яка керувала транспортним засобом, був саме ОСОБА_1 .
Крім того, матеріали справи не доводять, що водієві:
?було повідомлено конкретні ознаки наркотичного сп`яніння;
?було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я;
?було забезпечено реальну можливість пройти такий огляд;
?і що він висловив чітку й однозначну відмову від його проходження.
Відсутність відеофіксації саме тієї дії, яка утворює об`єктивну сторону правопорушення, — однозначної відмови водія від запропонованого у встановленому порядку огляду — виключає можливість визнання факту такого правопорушення доведеним поза розумним сумнівом.
Суд не вправі самостійно встановлювати обставини, не зафіксовані поліцейськими, припускати зміст незаписаної розмови або усувати недоліки доказування на користь сторони обвинувачення.
Таким чином, матеріалами справи не доведено обов`язкових елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а всі сумніви щодо доведеності вини особи підлягають тлумаченню на її користь.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки факт руху автомобіля та його зупинки працівниками поліції підтверджений, однак не доведені особа правопорушника та об`єктивна сторона інкримінованого діяння, провадження у справі слід закрити саме у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку із закриттям провадження у справі судовий збір із ОСОБА_1 стягненню не підлягає.
Керуючись статтями 7, 9, 245, пунктом 1 частини першої статті 247, статтями 251, 252, 256, 266, 268, 280, 283, пунктом 3 частини першої статті 284, статтею 294 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником або захисником до Волинського апеляційного суду через Володимирський міський суд Волинської області протягом десяти днів із дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не скасовано.
Копію постанови протягом трьох днів надіслати за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, а також Володимирському районному відділу поліції ГУНП у Волинській області.

Суддя І.Р. Вітер