Справа № 212/13974/25 
2/212/1515/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року м.Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В.; за участі секретаря судового засідання Терещук М.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив таке.
До суду звернувся позивач із зазначеним позовом. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачці надіслано копію ухвали про відкриття провадження (отримала у свій електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд»), проте відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористалася, заяви із запереченнями розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також клопотань про розгляд справи з викликом сторін до суду не направляла. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Позиції сторін.
Позивач заявив про стягнення заборгованості за кредитним договором № 08.11.2024-100000409 від 08.11.2024 року у загальному розмірі 23 021,81 грн та судових витрат у розмірі 2 422,40 грн судового збору.
Позов обґрунтував таким. Між ТОВ «Споживчий Центр» та ОСОБА_1 08.11.2024 року було укладено кредитний договір № 08.11.2024-100000409, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 8 000 грн шляхом відкриття кредитної лінії строком на 140 днів зі сплатою відсотків за його користування, які позичальник мав сплатити відповідно до графіку платежів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Однак відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав повною мірою. У зв`язку з зазначеним порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на дату звернення позову відповідач має заборгованість у загальному розмірі 23 021,81 грн, яка складається з: 8 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 10 080 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, 941,81 грн – комісія, 4 000 грн – неустойка.
Відповідач своїм правом на подання відзиву тощо не скористалася.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
08.11.2024 року о 09:34 год між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем шляхом накладення електронного цифрового підпису (одноразового ідентифікатора) укладено кредитний договір № 08.11.2024-100000409 шляхом підписання заявки Кредитного договору, за умовами якого кредитор зобов`язався надати боржнику кредит у сумі 8 000 грн шляхом відкриття кредитної лінії строком на 140 днів зі сплатою відсотків у розмірі 1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит; дата повернення кредиту: 27.03.2025. Загальні витрати за кредитом становлять 9 781,92 грн. (а. с. 22-28). Згідно з п. 4.1. Пропозиції про укладення договору спосіб надання коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5354-32ХХ-ХХХХ-4991 (а. с. 22 зворот). Аналогічні реквізити платіжного засобу зазначені у відповіді позичальника про прийняття пропозиції (а. с. 26 зворот).
До позову серед доказів надано лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а. с. 8), згідно з якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 08.11.2024 о 09:34:29 на суму 8 000,00 грн, номер картки 5354321091954991, призначення платежу: видача за договором кредиту № 08.11.2024-100000409.
До позову також додано Довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором, в якій зазначено про заборгованість відповідача та її складові (а. с. 10).
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. 
Оцінка аргументів сторін та висновки суду.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з п. 1-1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Отже, обов`язок повернення кредиту та сплати процентів пов`язується з обставиною надання такого кредиту та є наслідком отримання позичальником коштів та користування ними. Відповідно, ця обставина має бути доведеною (або визнаною іншою стороною, що звільняє від обов`язку доведення).
Щодо тіла кредиту та відсотків
На підставі наданих позивачем доказів суд вважає доведеною обставину укладання кредитного договору між сторонами та отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірі, заявленому позивачем. 
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
На підставі ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд переконався, що проценти нараховані первісним кредитором в межах строку кредитування, визначеного Договором, в розмірі, обумовленому сторонами під час укладення Договору. Таким чином, вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню.
Щодо комісій. 
Право нарахування комісії, пов`язаної з наданням кредиту, в розмірі 1 600 грн передбачено п. 7 Заявки кредитного договору та відповіді позичальника про прийняття пропозиції, графіком платежів, який є частиною зазначених документів.
Законом України «Про споживче кредитування» в редакції станом на час укладення Договору визначав можливість встановлення комісії, пов`язаної з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту (ст. 1, 8). 
Отже, наявні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення комісії за надання кредиту в розмірі 1 600 грн.
Щодо неустойки
Позивачем заявлено вимогу про стягнення неустойки у розмірі 4 000,00 грн. На підтвердження цієї вимоги позивач надав довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором. 
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення; неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, в силу прямої норми закону умова кредитного договору про сплату неустойки не може бути застосована, а нарахована позивачем неустойка в сумі 4 000,00 грн має бути списана; вимога про стягнення такої неустойки не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, виходячи із принципів законності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у загальному розмірі 19 021,81? грн, що складається з: 8 000,00 грн – основний борг, 10 080,00 грн – проценти, 941,81 грн – комісія. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовна заява підлягає частковому задоволенню, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2 001,87 грн.
На підставі зазначеного, керуючись статтями 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд
ухвалив таке.
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 19 021,81? (дев`ятнадцять тисяч двадцять одна грн 81 коп) гривень, що складається з: 8 000,00 грн – основний борг, 10 080,00 грн – проценти, 941,81 грн – комісія.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2 019,79 грн.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», ЄДРПОУ: 37356833, юридична адреса: вул. Саксаганського, 133А, м. Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складено та підписано 25 червня 2026 року.

Суддя: М. В. Швець