Справа № 2/714/206/26
ЄУН: 714/160/26

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2026 р.         м.Герца
Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі :
головуючого-судді 	Єфтемій С.М.	
за участі: секретаря судових засідань 	Постевка Г.П.	

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
В С Т А Н О В И В :
Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (далі по тексту – ТДВ «СГ «ОБЕРІГ») звернулося до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 17 липня 2023 року, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «Mercedes-Benz Сітаn», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував відповідач та «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
За постановами Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 жовтня та 16 листопада 2023 року,  ОСОБА_1 визнано винним у скоєні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно за ст. 124 та 130 КУпАП.
Цивільно-правова відповідальність відповідача станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АP-3379109.
Між власником транспортного засобу «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2  (потерпілою особою) та ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» було узгоджено розмір страхового відшкодування (за вирахуванням суми франшизи 2500,00 грн.) у сумі 9340,00 грн., яку товариство виплатило потерпілій особі в повному обсязі.
28 лютого 2025 року відповідачу було направлено досудову вимогу про відшкодування грошових коштів сплачених потерпілій особі, однак станом на дату подання даної позовної заяви до суду в добровільному порядку кошти відшкодовані не були, у зв`язку з чим позивачем відповідно з посиланням на норми ч.2 ст. 530, ч.1,2 ст. 536, ч.2 ст. 625 ЦК України було нараховано : інфляційні втрати - 544,78 грн; пеню – 2678,66 грн та три відсотки річних – 259,47 грн., які просить стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін.
Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19 лютого 2026 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив. Втім, за змістом позовної заяви представник позивача Войціховський А.В. просив задовольнити позовні вимоги, розгляд справи провести у його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач  ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в т.ч. і через офіційний сайт судової влади, в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
За наведених обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно ч.8 ст.178 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, слід зазначити про наступне.
Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 жовтня 2023 року,  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За змістом постанови,  ОСОБА_1 17 липня 2023 року, о 08:40 год. в м. Чернівці, по вул. Ентузіастів, 21, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Сітаn», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив п.10.9, п. 2.3.б Правил дорожнього руху України, а саме, під час руху транспортним засобом заднім ходом не був уважним та скоїв наїзд на автомобіль «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований, внаслідок чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Окрім того, відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2023 року у справі № 727/7697/23,  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню за обставин того, що він на момент дорожньо-транспортної пригоди яке мало місце 17 липня 2023 року, о 08:40 год. в м. Чернівці, по вул. Ентузіастів, 21, знаходився в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди - 17 липня 2023 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes-Benz Сітаn», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,  була застрахована в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», що вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АP-3379109, згідно з умовами якого ліміт страхової відповідальності за заподіяну майну шкоду становить 160 000 грн., розмір франшизи - 2500,00 грн.
Відповідно до ремонтної калькуляції № 44244 від 11 вересня 2023 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням зносу та без урахування ПДВ, складає 18130,36 грн.
03 жовтня 2023 року потерпіла ОСОБА_2 звернулась до ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» із заявою про виплату страхового відшкодування по справі #44244, у зв`язку із настанням страхового випадку 17 липня 2023 року за договором страхування від 17 липня 2023 року, належні їй виплата яка була узгоджена сторонами (за вирахуванням суми франшизи 2000,00 грн.) в сумі 9340,00 грн.
ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» склало страховий акт #44244 від 21 грудня 2023 року в рамках страхової справи про виплату суми страхового відшкодування у розмірі 9340,00 грн. (страхувальник ОСОБА_3 , договір страхування № АР-3379109 від 21 березня 2023 року).
Згідно платіжного доручення № 7640 від 21 грудня 2023 року за вказаним страховим актом ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 9340,00 грн.
Відповідно до Вимог про виплату грошових коштів вих. № 53020/1 від 26 травня 2025 року, ТДВ «СГ «Оберіг» звернулось до  ОСОБА_1  з вимогою про добровільне відшкодування у порядку регресу суми 9340,00 грн., виплаченої як страхове відшкодування у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою від 17 липня 2023 року.
Вказана вимога відповідно до інформації з офіційного сайту Укрпошти щодо вручення рекомендованого відправлення не вручена  ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.
Згідно із частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За приписами частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, зокрема транспортним засобом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє таким транспортним засобом, якщо не доведе відсутність своєї вини.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України, у разі взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкода відшкодовується на загальних підставах, а саме винною особою.
Отже, за загальним правилом цивільного законодавства шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла.
Разом з тим, законодавством України передбачено спеціальний механізм відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, шляхом страхування цивільно-правової відповідальності.
Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, чинним на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи за шкоду, заподіяну третій особі.
Пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум зобов`язаний відшкодувати оцінену шкоду, заподіяну майну потерпілої особи.
Відповідно до статті 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з його відновлювальним ремонтом з урахуванням фізичного зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам потерпілих осіб було завдано механічних пошкоджень, характер та обсяг яких підтверджується актами огляду транспортних засобів (дефектною відомістю) та ремонтними калькуляціями, складеними у спеціалізованій програмі, які містять деталізований перелік пошкоджених вузлів і деталей, а також розрахунок вартості відновлювального ремонту.
На підставі зазначених документів ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», як страховик, здійснило виплату страхового відшкодування потерпілим особам, що підтверджується платіжними документами, наявними в матеріалах справи.
Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до пункту «в» частини 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст.81 ЦПК України).
З урахуванням вищенаведеного, а саме те, що відповідача визнано винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди яка сталася 17липня 2023 року, доведено обставини що останній на момент пригоди керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та заподіяна шкода потерпілому була відшкодована страхувальником – ТДВ «СГ «ОБЕРІГ», то суд приходить до висновку, що позивач набув право зворотної вимоги до відповідача з якого підлягає стягненню в порядку регресу сума страхового відшкодування у розмірі фактично понесених позивачем витрат пов`язаних із відшкодуванням збитків, а саме 9340,00 грн.
Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційні втрати - 544,78 грн.; пеню – 2678,66 грн. та три відсотки річних – 259,47 грн., з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК України).
З урахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що  ОСОБА_1  не можна вважати боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання, а тому він не повинен нести відповідальність у вигляді сплати позивачу інфляційних втрат, пені та 3% річних.
Відтак, відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені, 3% річних, інфляційних втрат, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Таким чином, беручи до уваги досліджені в ході розгляду справи докази та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ»» в означеній вище частині є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
За ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог.
Так, з договору про надання правової допомоги від 16 липня 2025 року вбачається, що між ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» (далі - Клієнт) та адвокатом Войціховським Антоном Віталійовичем (далі - Виконавець) був укладений договір про надання професійної правничої допомоги від 16 липня 2025 року.
Відповідно до пункту 1.1. договору Клієнт доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу та представляти інтереси Клієнта у судах всіх інстанцій, з усіма правами, передбаченими процесуальним законодавством, в органах ДВС, перед приватними виконавцями, а також у всіх державних та недержавних установах, органах місцевого самоврядування, організаціях всіх форм власності по всім категоріям справ, пов`язаних із стягненням на користь Клієнта страхових відшкодувань, які були сплачені згідно з полісами укладеними Клієнтом.
За результатами виконаної роботи/наданих послуг Виконавець складає акт прийому-передачі наданих послуг (пункту 4.1. Договору).
Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг № 44244/1 від 07 лютого 2026 року, Виконавцем надано позивачу професійну правничу допомогу, зокрема за надані послуги щодо підготовки та подання позовної заяви до суду з метою захситу інтересів Клієнта в судовому порядку та стягнення на користь Клієнта страхового відшкодування по страховій справі № 53020/1 на загальну суму 8 022,50 грн.
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Тому суд, при розподілі витрат на професійну правничу допомогу, враховує, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому суд вважає за необхідне зменшити суму стягнення з відповідача на користь позивача до 6000 грн. витрат на правову допомогу. Саме такий розмір витрат є об`єктивним, співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача слід стягнути на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1939 грн.02 коп. (72,83% ? 2662,40 грн.).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 263-265, 274-280 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» (код ЄДРПОУ 39433769, місцезнаходження юридичної особи: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд.14) завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 9340 (дев`ять тисяч триста сорок) грн. 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «ОБЕРІГ» (код ЄДРПОУ 39433769, місцезнаходження юридичної особи: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд.14) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1939 грн. 02 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд протягом 30-и днів з дня його проголошення, а у разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлено «18» травня 2026 року. 

Суддя: