ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/7860/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року про призначення експертизи у справі №340/7860/24 за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: 
- форми «Р» №00176080707 від 14.11.2024 року про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на 6161694 грн, з яких 5255768 грн. - податкове зобов`язання, 905926 грн - штрафні санкції;
- форми «Р» №00176010707 від 14.11.2024 року про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 6385296 грн, з яких 5108237 грн - податкове зобов`язання, 1277059 грн - штрафні санкції;
- форми «ПН» №00176240707 від 14.11.2024 року про накладення штрафу за порушення строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у розмірі 405579, 25 грн;
- форми «Д» №00175702406 від 14.11.2024 року про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 58444,18 грн, з яких 32940, 86 грн - податкове зобов`язання, 8235,22 грн - штрафні санкції, 17268,10 грн - пеня;
- форми «Д» №00175862406 від 14.11.2024 року про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на 982773, 21 грн, з яких 844421, 40 грн - штрафні санкції, 138351, 81 грн - пеня;
- форми «Д» №00175972406 від 14.11.2024 року про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на 65633, 39 грн, з яких 53668, 92 грн - штрафні санкції, 11964, 47 грн - пеня;
- форми «ПС» №00176220707 від 14.11.2024 року про накладення штрафу у розмірі 38820,76 грн за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання з земельного податку;
- форми «ПС» №001762210707 від 14.11.2024 року про накладення штрафу у розмірі 1020 грн за ненадання документів при здійсненні податкового контролю;
- рішення №00176022406 від 14.11.2024 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким накладено штраф у розмірі 33079, 32 грн;
- рішення №00176042406 від 14.11.2024 року про застосування штрафних санкцій за нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким накладено штраф у розмірі 2328412, 09 грн та нараховано пеню в розмірі 439468, 09 грн. Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року призначено в адміністративній справі №340/7860/24 судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання: 
1) Чи відповідає відображення у бухгалтерському обліку та у фінансовій звітності ТДВ «ОДЕБП» господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг у контрагентів ПП «Укрбудмат», ТОВ «Кременчук Промжитлобуд», ТОВ «Нан-Метал» ТОВ «Кей-Транс», ТОВ «Укр-лайн Трейд», ТОВ «Транспорт-Плюс», ТОВ «Українська альтернатива», які описані в акті перевірки №14916/22-28-07-07/14276579 від 08.10.2024 року, вимогам національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку? 
2) Який вплив мали ці господарські операції (окремо по кожному постачальнику) на формування доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування ТДВ «ОДЕБП» за податкові періоди 2018 – 2022 років?
3) Чи підтверджуються документально та розрахунково висновки акта перевірки №14916/22-28-07-07/14276579 від 08.10.2024 року про заниження ТДВ «ОДЕБП» показників рядка 2240 звіту про фінансові результати «Інші доходи» за 2019 рік на 735185 грн?
4) Чи підтверджуються документально та розрахунково висновки акта перевірки №14916/22-28-07-07/14276579 від 08.10.2024 року про завищення ТДВ «ОДЕБП» показників рядка 2180 звіту про фінансові результати «Інші операційні витрати» за 2018 рік на суму 2598312 грн?
5) Чи підтверджуються документально та розрахунково висновки акта перевірки №4957/11-28-07-07/05784785 від 23.06.2023 року про завищення ЗКШМБ ТДВ «ОДЕБП» показників рядка 2180 звіту про фінансові результати «Інші операційні витрати» за 2021 рік на суму 404139 грн.
6) Чи підтверджуються документально та розрахунково висновки акта перевірки №4957/11-28-07-07/05784785 від 23.06.2023 року про заниження ЗКШМБ ТДВ «ОДЕБП» різниць, на які збільшується фінансовий результат та об`єкт оподаткування податком на прибуток, за 2022 рік на суму 484490 грн. Зупинено провадження в адміністративній справі до одержання результатів експертизи.
Ухвала суду мотивована тим, що у спірних правовідносинах дослідженню підлягає документальне та розрахункове підтвердження висновків контролюючого органу, викладених в актах перевірок, у частині формування позивачем та його відокремленими структурними підрозділами доходів, витрат, фінансового результату до оподаткування та об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств за відповідні податкові періоди.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив її в апеляційному порядку. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні клопотання позивача про призначення експертизи.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права щодо розгляду безпідставного повернення до стадії підготовчого судового провадження та розгляду необґрунтованого клопотання позивача про призначення у справі судово-економічної експертизи. Зазначає про те, що в акті перевірки чітко зазначено обставини порушень які підтверджено матеріалами справи. Також, відповідач зазначає про те, що в спірному випадку відсутні підстави для призначення судової економічної експертизи, позаяк у позивача відсутні будь-які зауваження до арифметичних розрахунків та методології їх проведення, тому фактично ставиться під сумнів правова складова висновків акта перевірки, що не віднесено до компетенції судової економічної експертизи.
Позивач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. 
Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, щодо розгляду справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частиною першою статті 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до приписів частини першої статті 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.
Частиною другою статті 101 КАС України передбачено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» від 25 лютого 1994 року № 4038-XII судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Пунктом 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, встановлені основні види (підвиди) експертизи, серед яких визначений такий вид (пункт 1.2.3) як економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій.
Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 також затверджено Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, пунктом 1.1 глави 1 «Експертиза документів бухгалтерського обліку, оподаткування і звітності» розділу ІІІ «Економічна експертиза» яких передбачено, що основними завданнями експертизи документів бухгалтерського обліку, оподаткування і звітності є визначення, зокрема, документальної обґрунтованості, задекларованої платником податку бази оподаткування податком на прибуток підприємств, та суми податку, що підлягає сплаті за певний звітний період, визначеної органом податкового контролю; документальної обґрунтованості окремих елементів податків та зборів, визначених платником у відповідних деклараціях (розрахунках, звітах).
Вирішення питань, що належать до компетенції органів державного фінансового та податкового контролю (здійснення експертами-економістами перевірки певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності установ, організацій, підприємств з метою виявлення наявних фактів порушення законодавства, фактів порушення податкового законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб), не належить до завдань економічної експертизи.
Предметом спору у цій справі є законність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками документальної планової виїзної перевірки ТДВ «ОДЕБП» за період діяльності з 01.04.2018 року по 30.06.2024 року, результати якої оформлені актом №14916/22-28-07-07/14276579 від 08.10.2024 року. 
Також контролюючий орган використав матеріали документальної позапланової виїзної перевірки філії ТДВ «ОДЕБП» - Заводу конструкцій швидкомонтажних будівель товариства з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром» за період діяльності з 01.04.2018 року по 16.06.2023 року, результати якої оформлені актом №4957/11-28-07-07/05784785 від 23.06.2023 року.
За позицією позивача контролюючий орган не повно дослідив бухгалтерські документи та зробив помилковий висновок про наявність порушень податкового законодавства в діях позивача. Також, позивач зазначає про те, що твердження відповідача стосовно Д-т 949 К-т 377 на суму 2598312 грн, (наступна бухгалтерська проводка на закриття балансового рахунку 949 Д-т 791 К-т 949 на яку посилається відповідач) не підтверджується даними обліку та Головної книги за період 2 квартал 2018 року. Матеріали перевірки не містять інформацію стосовно бухгалтерських операцій на зазначену суму. Відсутні обґрунтування контролюючого органу стосовно, які саме проводки та по яких рахунках за вказаний період не підтверджено первинними бухгалтерськими документами відповідно до запиту від 19.09.2024 року. При формулюванні висновків акта перевірки не взято до уваги подані разом із запереченнями на акт перевірки документи, що підтверджують факт придбання ТМЦ, що реалізовані або використані ним у господарській діяльності.
Тобто, в контексті спірних правовідносин дослідженню підлягають не тільки правові питання, але й питання саме документального підтвердження висновків контролюючого органу. 
За таких обставин суд визнає обґрунтованими призначення судом першої інстанції судової економічної експертизи із поставлених судом першої інстанції питань.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Згідно з частиною першою статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року про призначення експертизи у справі №340/7860/24 - залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року у справі №340/7860/24 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя І.В. Юрко