ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 296/2837/26
Провадження № 2/292/295/26 
ЗАОЧНЕ 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року с-ще Пулини

Пулинського районного суду Житомирської області
Головуюча суддя Гуц О.В.
секретар судового засідання Риданова Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в с-щі Пулини цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

У С Т А Н О В И В : 

03.04.2026 на адресу суду за підсудністю з Корольовського районного суду міста Житомира надійшла цивільна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики.
Свої позовні вимоги мотивують тим, що 08 вересня 2025 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит №71141844, (надалі - Договір кредиту), згідно умов якого останньому надано в кредит грошові кошти в сумі 4000,00 грн., строком на 14 днів (з 08.09.2025 по 21.09.2025) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.285 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 10.00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 400,00 грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00 % пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора у порядку, визначеному ст.12 Закону України "Про електронну комерцію". 
Позикодавець на виконання умов кредитного договору №71141844від 08.09.2025 передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 4000 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА».
Враховуючи умови кредитного договору, здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором становить 12559 грн. 60 коп., в тому числі: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 159 грн. 60 коп. - сума заборгованості за відсотками, 400 грн 00 коп - сума заборгованості за комісією, 8000 грн 00 коп - сума заборгованості за пенею/неустойкою. 
Крім того, 10 вересня 2025 року між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит №6517471, (надалі - Договір кредиту), згідно умов якого останньому надано в кредит грошові кошти в сумі 1200,00 грн., строком на 360 днів (з 10.09.2025 по 04.09.2026) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.95 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17.25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 207,00 грн.). У разі порушення Позичальником/Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 60 грн. за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора у порядку, визначеному ст.12 Закону України "Про електронну комерцію". 
Позикодавець на виконання умов кредитного договору №6517471від 10.09.2025 передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 1200 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № НОМЕР_2 , за посередництвом платіжної установи АТ «ЮНЕКС БАНК».
Враховуючи умови кредитного договору, здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором становить 4844 грн. 40 коп., в тому числі: 1200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1037 грн. 40 коп. - сума заборгованості за відсотками, 207 грн 00 коп - сума заборгованості за комісією, 2400 грн 00 коп - сума заборгованості за пенею/неустойкою. 
Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»заборгованості за договором позики №71141844 від 08.09.2025 у розмірі 12559,60 грн., заборгованості за договором позики №6517471 від 10.09.2025 у розмірі 4844,40 грн., судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.. 
Ухвалою судді від 07.04.2026 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача не з"явився, у поданій позовній заяві позивачем зазначено про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач у судові засідання, призначені на: 04.05.2026 та 28.05.2026, не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв від нього, а також відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. 
З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку.  
За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.         Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.  Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. 
Судом встановлено, що 08.09.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71141844.
Згідно договору кредиту відповідач мав отримати кредит у розмірі 4000 грн. строком на 14 днів, дата повернення кредиту - 21.09.2025, процентна ставка/день в розмірі 0,285% (фіксована), комісія за надання кредиту 10,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 400 грн.), проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) - 4,00%, пеня - 4,00%, орієнтована реальна річна процентна ставка - 3850,42%, орієнтовна загальна вартість кредиту - 4559,60 грн., загальні витрати за кредитом - 559,60 грн.
Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, дата видачі кредиту/дата платежу - 08.09.2025, 21.09.2025, кількість днів у розрахунковому періоді - 14, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період - 4000,00 грн., усього 4559,60 грн., сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 4000,00 грн., проценти за користування кредитом - 159,60 грн., комісія за надання кредиту - 400,00 грн., реальна річна процентна ставка - 3850,42 грн., загальна вартість кредиту - 4559,60 грн.
Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", ОСОБА_1 підписав укладений договір №71141844 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора - "68047, який направлено 08.09.2025 о 22:53:17 на електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідно до копії платіжної інструкції/операції від 08.09.2025, довідки ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» №КД-000028024 від 20.01.2026, ОСОБА_1 було перераховано 08.09.2025 кошти в сумі 4000,00 грн., номер платежу 127161с9-93bf-4bbа-84bе-bflc42388f98, отримувач Оскірко Денис - ЕПЗ номер НОМЕР_1 .
З розрахунку суми заборгованості наданого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", ОСОБА_1 станом на 29.01.2026 має заборгованість в сумі 12559,60 грн., тіло кредиту - 4000 грн.; проценти - 159,60 грн., комісія - 400,00 грн., пеня - 8000,00 грн..
На виконання ухвали суду надано повідомлення АТ "Універсал Банк" №БТ/E-14210 від 15.04.2026, на ім"я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ).
Відповідно до руху коштів по картці від 16.04.2026 за період 08.09.2025-11.09.2025, на карту ОСОБА_1 08.09.2025 було зараховано 4000,00 грн.
Крім того, 10.09.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії (надійний) №6517471.
Згідно договору кредиту відповідач мав отримати кредит у розмірі 1200 грн. строком на 360 днів, дата повернення кредиту - 04.09.2026, процентна ставка/день в розмірі 0,95% (фіксована), комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 207 грн.), неустойка/день - 60,00грн., орієнтовна загальна вартість кредиту - 5511,00 грн., загальні витрати за кредитом - 4311,00 грн.
Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", ОСОБА_1 підписав укладений договір №6517471 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора - "586666, який направлено 10.09.2025 о 22:11:18 на електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_1 
Відповідно до довідки АТ «ЮНЕКС БАНК» №21-1899 від 28.01.2026, ОСОБА_1 було перераховано 10.09.2025 кошти в сумі 1200,00 грн., номер платіжної картки НОМЕР_2 , статус операції успішний, TRANSACTION ID 034532456888, PAYMENTURL https://clickcredit.com.ua.
З розрахунку суми заборгованості наданого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів", ОСОБА_1 станом на 28.01.2026 має заборгованість в сумі 4844,40 грн., тіло кредиту - 1200 грн.; проценти - 1037,40 грн., комісія - 207,00 грн., пеня - 2400,00 грн..
10.12.2025 позивачем направлено ОСОБА_1 вимогу про повернення боргу, згідно якої станом на дату відправлення останній має заборгованість в розмірі 4844,40 грн., яку протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї вимоги необхідно сплатити.
На виконання ухвали суду надано повідомлення АТ КБ "Приват Банк" №20.1.0.0.0/7-260413/66492-БТ від 19.04.2026, на ім"я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ).
Відповідно до виписки за договором №б/н за період 10.09.2025-13.09.2025, на карту ОСОБА_1 10.09.2025 було зараховано 1200,00 грн.
Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України, згідно якої - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). 
З положень частини першої та другої ст. 1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як вбачається зі ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.
Частина 3 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Судом встановлено, що договори позики між сторонами укладені в електронній формі, підписані електронним підписом позичальника, відтворені шляхом використання позичальником одноразових ідентифікаторів (електронного підпису) і були надіслані на електронну пошту відповідача.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Як вбачається з матеріалів справи, у договорах кредиту зазначено, що ОСОБА_1 підписанням договорів кредиту підтверджує, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, а також погодився, що до моменту підписання договорів вивчив ці договора та Правила надання грошових коштів у кредит (на умовах повернення позики в кінці строку позики), розміщені на вказаному сайті, їх зміст, суть, об"єм зобов"язань сторін та наслідки укладення цих договорів йому зрозумілі.
У ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію").
У ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачений порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").
Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.
Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" договорів кредиту №71141844 від 08.09.2025 та №6517471 від 10.09.2025 з відповідачем в електронному вигляді відповідно до Закону України "Про електронну комерцію", шляхом підписанням договорів електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, який направлений відповідачу на вказану ним електронну пошту.
ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" свої зобов"язання за договором кредиту №71141844 від 08.09.2025 та за договором №6517471 від 10.09.2025 виконало в повному обсязі, а саме відповідачу було надано кредит на суму 4000,00 грн. та 1200,00 грн.
У той же час, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором кредиту №71141844 від 08.09.2025, внаслідок чого йому нарахована заборгованість в розмірі 12559,60 грн., з них: сума заборгованості за основною сумою боргу - 4000 грн., сума заборгованості за відсотками -159,60 грн., сума заборгованості за комісією - 400,00 грн., сума заборгованості за пенею/неустойкою - 8000,00 грн. та за договором кредиту №6517471 від 10.09.2025, внаслідок чого йому нарахована заборгованість в розмірі 4844,40 грн., з них: сума заборгованості за основною сумою боргу - 1200 грн., сума заборгованості за відсотками -1037,40 грн., сума заборгованості за комісією - 207,00 грн., сума заборгованості за пенею/неустойкою - 2400,00 грн. 
Однак, суд не погоджується щодо стягнення з відповідача неустойки у виді пені в розмірі 8000,00 грн. та 2400,00, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 18 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України, який доповнений Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15.03.2022 №2120-IX та набрав чинності 17.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22.11.2023 № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023, внесено зміни до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування" та пункт 6 викладено в новій редакції, яким передбачено умови звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, у тому числі від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності даним Законом України, у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності.
Указом Президента України №№64/2022 від 24.02.2022, який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє на час розгляду справи.
Відповідно до ст.4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Згідно частин 2, 3 ст.66 Закон України "Про правотворчу діяльність", у разі виявлення колізії між кодексом і первинним законом пріоритет у застосуванні має норма права, що міститься у кодексі, якщо інше не передбачено таким кодексом. У разі виявлення колізії між нормативно-правовими актами різної юридичної сили пріоритет у застосуванні мають норми, що містяться у нормативно-правовому акті вищої юридичної сили.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що прийняття законів, які регулюють однопредметні цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, можливе тільки з одночасним внесенням змін до цього Кодексу (аналогічного підходу дотримав Конституційний Суд України у рішенні від 13 березня 2012 року № 5-рп/2012 (абзац сьомий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини)). Якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69), від 03 жовтня 2023 року у справі № 686/7081/21(пункт 42), від 09 листопада 2023 року у справі № 420/2411/19 (пункт 75).
Відповідно до ч.1 ст.14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Враховуючи викладене та те, що пеня за кредитним договором № 71141844 нарахована за період з 22 вересня 2025 року по 10 листопада 2025 року, та за кредитним договором №6517471 нарахована за період з 10 жовтня 2025 року по 18 листопада 2025 року, тобто під час дії на всій території України воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, а не п.6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування", оскільки норми ЦК України є пріоритетними над нормами Закону.
При зазначених обставинах, відповідач звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання, а тому заявлена вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі 8000,00 грн. та 2400,00 грн, задоволенню не підлягає.
Беручи до уваги, що ОСОБА_1 не виконано умови кредитних договорів за кредитним договором № 71141844 від 08.09.2025 та кредитним договором №6517471 від 10.09.2025, тому з відповідача на користь ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ"підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №71141844 від 08.09.2025 у загальній сумі 4559,60 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу - 4000 грн, заборгованості за процентами - 159,60 грн., заборгованості за комісією - 400,00 грн. та кредитним договором № 6517471 від 10.09.2025 у загальній сумі 2444,40 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу - 1200 грн, заборгованості за процентами - 1037,40 грн., заборгованості за комісією - 207,00 грн.
Як зазначено в ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно п. 3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначено, що затрати на правову допомогу повинні буди документально підтверджені та доведені, а відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16.
Рішенням Конституційного Суду України №23-рп/2009 від 30.09.2009 визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення, тощо. Вибір форми та суб`єктів надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат з надання правничої допомоги (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №20-08/25 від 20.08.2025, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору №20-08/25 про надання правничої допомоги від 25.08.2025, витяг з акту №2-МК приймання-передачі наданої правничої допомоги від 14.01.2026 за договором про надання правничої допомоги №20-08/25 від 20.08.2025, платіжну інструкцію в національній валюті № d7013d від 23.02.2026 про перерахування ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" на користь ОСОБА_2 оплати згідно акту №2-МК приймання наданої правничої допомоги від 14.01.2026 за договором про надання правничої допомоги №20-08/25 від 20.08.2025 в сумі 135 000,00 грн.
Враховуючи, що позивачем надано суду розрахунок витрат із зазначенням конкретних видів та вартості правничої допомоги, суд вважає, що ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" надані належні докази на їх підтвердження, а тому вимоги про стягнення витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, підлягають задоволенню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (7004,00/17404,00)х4500,00= 1810 грн. 96 коп.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.
З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2662,40 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (7004,00/17404,00)х2662,40 = 1071 грн. 44 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" (код ЄДРПОУ - 39861924, місцезнаходження: 01010, м. Київ, площа Арсенальна, буд. 1Б, банківські реквізити: НОМЕР_8 відкритий в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», код банку - 322001) заборгованість за договором позики №71141844 від 08.09.2025 в розмірі 4559 (чотири тисячі п"ятсот п"ятдесят дев"ять) грн. 60 (шістдесят) коп., заборгованість за договором позики №6517471 від 10.09.2025 в розмірі 2444 (дві тисячі чотириста сорок чотири) грн. 40 (сорок) коп., судовий збір в сумі 1071 грн. (одна тисяча сімдесят одна) грн. 44 (сорок чотири) коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1810 грн. (одна тисяча вісімсот десять) грн. 96 (дев"яносто шість) коп.
В іншій частині позову відмовити.
Відповідачу, який не з"явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. В. Гуц