Справа № 729/848/26 2/729/813/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І м е н е м У к р а ї н и
заочне
25 червня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Булиги Н. О.
секретаря Романченко С. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобровиця у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 41065 грн 52 коп., з яких: 31808 грн 02 коп. за кредитним договором № 497049974 від 23 липня 2019 року, у тому числі 12750 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 19058 грн 02 коп. заборгованості за відсотками; 9257 грн 50 коп. за кредитним договором № 10000631450 від 14 червня 2019 року, у тому числі 2500 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 6757 грн 50 коп. заборгованості за відсотками.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 липня 2019 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 497049974. 
Позивач зазначає, що у подальшому право вимоги за вказаним договором на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», яке 27 лютого 2025 року за договором факторингу № 27/0225-01 відступило право вимоги позивачу ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Крім того, 14 червня 2019 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено кредитний договір № 10000631450. На підставі договору факторингу № 11052021 від 11 травня 2021 року ТОВ «Інвест Фінанс» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги за вказаним кредитним договором.
Посилаючись на те, що після набуття прав вимоги позивач не здійснював нарахування штрафних санкцій, а відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитними договорами не виконав та заборгованість не погасив, позивач просить стягнути з нього заборгованість у зазначеному розмірі та судові витрати.
Ухвалою від 09.06.2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи з повідомленням сторін. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до положень п. 2 ч.8 ст. 128 ЦПК України, згідно якої, днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи (судову повістку доставлено відповідачу до електронного кабінету 10.06.2026) , що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України. Причини неявки відповідач не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не подавав.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити частково з таких підстав.
Судом встановлено, що 23.07.2019 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 497049974, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у сумі 12000 грн. на 30 днів, сума яких Додатковою угодою від 24.07.2019 була збільшена на 750 грн., та зобов`язався повернути їх у встановлений договором строк до 22.08.2019 разом із процентами за користування кредитом (а.с.10-14).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», заборгованість ОСОБА_1 становить 12750 грн. - заборгованості за основною сумою боргу та 21776 грн. - заборгованості за відсотками (а.с.17-18).
Згідно Додаткової угоди №26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», первісний кредитор відступив ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за кредитними договорами, визначеними у відповідних реєстрах боржників. 
Позивачем надано Реєстр боржників № 50 від 29.10.2019 відповідно до якого, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 497049974 у розмірі 34476 грн.(а.с.15-16). 
27.02.2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/0225-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило позивачу права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі прав вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 27.02.2025 до договору факторингу № 27/0225-01 від 27.02.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 497049974 у розмірі 31808 грн 02 коп., з яких: 12750 грн. – заборгованість за основною сумою боргу та 19058 грн. 02 коп. – заборгованість за процентами (а.с.31).
Судом також було встановлено, що 14.06.2019 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 10000631450 в електронній формі, шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов договору кредитні кошти у сумі 2500 грн. були надані шляхом їх перерахування на платіжну картку відповідача. Строк кредитування 30 днів (а.с.36-41).
11.05.2021 року між ТОВ «Інвест Фінанс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 11052021, відповідно до якого ТОВ «Інвест Фінанс» відступило позивачу право грошової вимоги за кредитними договорами, визначеними у реєстрі боржників (а.с.46-50).
Відповідно до Реєстру боржників від 11.05.2021 до договору факторингу № 11052021 від 11.05.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 10000631450 у розмірі 9257 грн 50 коп., з яких: 2500 грн. – заборгованість за основною сумою боргу та 6757 грн 50 коп. – заборгованість за відсотками (а.с.53).
Згідно розрахунку позивача, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 497049974 становить 31808 грн 02 коп., а за кредитним договором № 10000631450 – 9257 грн. 50 коп.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
При цьому, в частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.
Частини 1 та 2 статті 1077 ЦК України вказують, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
За змістом ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності.
За приписами ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом було встановлено, та що підтверджується наданими позивачем доказами, 23.07.2019 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 497049974, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у сумі 12000 грн. на 30 днів, сума яких, Додатковою угодою від 24.07.2019 була збільшена на 750 грн., та зобов`язався повернути їх у встановлений договором строк до 22.08.2019 разом із процентами за користування кредитом.
Позивач зазначає, що у подальшому право вимоги за вказаним Договором на підставі Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». 
Як видно із Додаткової угоди №26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, первісний кредитор відступив ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за кредитними договорами, зазначеними у відповідних Реєстрах прав вимоги. Згідно п.4.1 Договору, наявне право  вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги. Сторони погодили, що право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників у повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. 
27 лютого 2025 року за Договором факторингу № 27/0225-01 ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги позивачу ТОВ «ФК «ЄАПБ». 
Враховуючи викладене, суд вважає доведеними підстави щодо переходу права вимоги до позивача. 
При цьому, згідно п.4.3 Кредитного договору № 497049974, сторони погоджуються, що проценти нараховані згідно п.4.2 Договору після закінчення строку Кредиту, визначеного у п. 1.3 (30днів) цього Договору, є процентами, що нараховуються за понадстрокове користування грошовими коштами, в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України.
Отже, оскільки матеріалами справи підтверджено факт укладення кредитного договору № 497049974 від 23 липня 2019 року, набуття позивачем права вимоги за вказаним договором та наявність заборгованості, позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 31 808 грн 02 коп., з яких 12750 грн. – заборгованість за основною сумою боргу та 19058 грн. 02 коп. – заборгованість за відсотками.
Разом з тим, судом встановлено, що згідно умов Договору про надання споживчого кредиту №10000631450, кредит надавався відповідачу строком на 30 днів, тобто до 14 липня 2019 року. Як видно із Графіку розрахунків, з яким ознайомлений відповідач, сума кредиту з відсотками, яка підлягає сплаті позичальником за 30 днів користування кредиту становить 3625 грн. Доказів пролонгації договору матеріали справи не містять.
Таким чином, строк кредитування сплив 14 липня 2019 року і позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у будь-який спосіб, чи то визначений договором, чи законом.
Відповідно до положень ст. 1046, 1054 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18.
Умовами кредитного договору не передбачено нарахування процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання. Окрім цього, доказів того, що за час з дати видачі кредиту відповідачем подано заяву про продовження дії кредитного договору, або вчинено дії з повернення кредиту, чим спрямовано свою волю на продовження строку кредитування, відповідно до умов п.4 Договору про надання споживчого кредиту, матеріали справи не містять.
Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача погоджених сторонами процентів за договором тільки у межах строку його дії – 30 днів, розмір яких, враховуючи умови укладеного сторонами договору, складає 1125 грн. (із розрахунку 2500 грн. х 1,5%= 37,50 грн. в день х 30 днів = 1125 грн). Разом з цим, суд враховує відсутність у матеріалах справи детального розрахунку заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №10000631450.
Враховуючи викладене, суд вважає доведеними підстави щодо переходу права вимоги до позивача та стягнення з відповідача заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №10000631450 від 14.06.2029 у розмірі 3625 гривень, з них заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 2500 грн. та проценти за користування кредитом у межах строку кредитування у розмірі 1125 грн.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 35 433 грн 02 коп.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 2 622 грн 40 коп., з урахуванням коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволено частково на суму 35 433 грн 02 коп., що становить 86,29 % від заявлених позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 263 грн. 21 коп. (2 662 грн 40 коп. ? 86,29 %).
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 207, 526, 530, 599, 610, 611, 625, 1048-1052, 1054, 1077, 1079, 1080, 1082 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст.141, 247, 264, 265, 274, 279, 280, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором № 497049974 від 23 липня 2019 року у розмірі 31 808 (тридцять одна тисяча вісімсот вісім) гривень 02 копійки та за Кредитним договором № 10000631450 від 14 червня 2019 року у розмірі 3 625 (три тисячі шістсот двадцять п`ять) гривень, а всього стягнути 35 433 (тридцять п`ять тисяч чотириста тридцять три) гривні 02 копійки.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2 263 (дві тисячі двісті шістдесят три) гривень 21 копійку.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса 07400, Київська область Броварський район місто Бровари, вул. Лісова, будинок 2, код ЄДРПОУ 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Бобровицького районного суду Н.О. Булига