Справа №212/12247/25 2-а/760/1310/26	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2025        м.Київ
Солом`янський районний суду м. Києва у складі:
головуючого судді Нестеренко Т.В.,
при секретарі Панкєєвій Ю.С.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Морозов Вадим Юрійович до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5912138,
ВСТАНОВИВ:
До Солом`янського районного суду міста Києва звернувся позивач із вищезазначеним позовом, у якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 5912138 від 11.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП на виконання ухвали суду від 29.10.2025 за підсудністю з Покровського районного суду міста Кривого Рогу.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 11 жовтня 2025 року о 12:18 старшим лейтенантом поліції Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Косяком В.Е. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5912138.
Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки працівником поліції його транспортний засіб було зупинено безпідставно, за відсутності передбачених статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» правових підстав для зупинки. Позивач стверджує, що правил дорожнього руху не порушував, а тому вимога поліцейського про пред`явлення документів була неправомірною.
Крім того, позивач вказує на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б об`єктивно підтверджували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, зокрема відеозапис з технічних приладів чи засобами фото- і кінозйомки. Також позивач звертає увагу на порушення процедури розгляду справи, оскільки він не був належним чином повідомлений про розгляд справи за ст. 130 КУпАП відносно нього, внаслідок чого був позбавлений права на захист та надання пояснень.
Окремо позивач зауважує, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в ній не зазначено технічний засіб, яким здійснено фіксацію правопорушення. На переконання позивача, дії працівників поліції були упередженими, а висновки про його вину ґрунтуються виключно на припущеннях, що суперечить принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
З огляду на викладене, позивач просить суд визнати дії інспектора поліції протиправними, скасувати постанову серії ЕНА № 5912138 від 11.10.2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 17.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження. 
Відповідно до ст. 252 КАС України суд з власної ініціативи ініціює розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті..
Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
30.03.2026 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. 
Позиція відповідача обґрунтована тим, що зупинка транспортного засобу під керуванням позивача відбулася відповідно до вимог закону після виявлення ознак порушення ПДР. Під час перевірки документів за допомогою наявних баз даних було встановлено, що позивач згідно з рішенням Покровського районного суду м. Кривого Рогу від 06.08.2025 у справі №212/8756/25 позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Відповідач зазначає, що факт керування транспортним засобом особою, яка позбавлена такого права, підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (відеореєстратор Clip0 06 хв 48 сек). На думку відповідача, інспектор діяв виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законом, а оскаржувана постанова є правомірною, оскільки склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, повністю підтверджений зібраними доказами. На підтвердження своєї позиції також надано відеозапис.
07.04.2026 через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив. У наданій відповіді на відзив позивач наголошує на безпідставності доводів відповідача. Зокрема, позивач вказує, що відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження законних підстав для зупинки автомобіля, що, згідно з практикою Верховного Суду, робить всі подальші дії поліцейських неправомірними, а отримані докази - недопустимими. Також зазначає, що посилання на відеозапис є процесуально недопустимим, оскільки такий доказ не був наданий стороні позивача для ознайомлення, що порушує принцип змагальності сторін.
Крім того, позивач повідомив суд про нові обставини: постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року рішення суду першої інстанції було скасовано, а позивача - виправдано. Таким чином, на момент винесення оскаржуваної постанови від 11.10.2025, позивач не вважався особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що свідчить про відсутність у його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. З огляду на викладене, позивач вважає, що оскаржувана постанова ґрунтується на припущеннях та підлягає скасуванню.
14.04.2026 відповідачем було подано заперечення на відповідь на відзив, у яких останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, наполягаючи на правомірності винесеної постанови. 
В обґрунтування заперечень відповідач зазначає наступне:
• Належність підстав для зупинки та фіксації: Відповідач стверджує, що зупинка транспортного засобу FIAT BRAVA (д.н.з. НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_1 була здійснена відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а факт керування особою, позбавленою такого права, підтверджується відеозаписом з натільної камери поліцейського (файл Clip0).
• Спростування доводів про недопустимість доказів: Заперечуючи проти доводів позивача, відповідач наголошує, що відеозапис є належним та допустимим доказом, який безпосередньо фіксує обставини правопорушення, а посилання позивача на його ненадання є спробою уникнути адміністративної відповідальності.
• Чинність рішення про позбавлення права керування: Відповідач акцентує увагу суду на тому, що на момент складання оскаржуваної постанови (11.10.2025) позивач був позбавлений права керування згідно з рішенням Покровського районного суду м. Кривого Рогу від 06.08.2025 у справі №212/8756/25. Відповідач вважає, що подальше скасування цього рішення апеляційним судом у листопаді 2025 року не спростовує факт наявності складу правопорушення на момент його вчинення та фіксації інспектором, який діяв у межах чинного на той час законодавства.
• Дотримання процедури та прав позивача: У запереченнях зазначено, що під час розгляду справи на місці позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, якими він мав змогу скористатися. Також відповідач зазначає, що позивач свідомо надає суду неправдиву інформацію та спотворює дійсні обставини справи.
• Щодо адреси листування: Відповідач повторно звертає увагу суду, що через активні бойові дії у населеному пункті, вказаному позивачем як місце проживання (с. Васюківка), доставка поштової кореспонденції є неможливою, у зв`язку з чим матеріали направляються на адресу представника.
З огляду на викладене, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. 
У судове засідання учасники процесу не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.
Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Стаття 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 ст. 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Судом встановлено, що 11 жовтня 2025 року о 12:18 старшим лейтенантом поліції Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Косяком В.Е. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5912138. Під час перевірки документів встановлено, що згідно з постановою Покровського районного суду м. Кривого Рогу від 06.08.2025 у справі №212/8756/25 позивач позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Частиною 4 ст. 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Суб`єкт правопорушення - особа, яка позбавлена права керування транспортними засобами.
Зі змісту постанови вбачається, що 11.10.2025, водій ОСОБА_2 , керуючи тз Fiat Brava д.н.з. НОМЕР_2 був зупинений по вул. Сергія Колачевського 85, а під час перевірки документів з`ясувалося, що останній позбавлений права керування, чим порушив п. 2.1.а.ПДР. 
Постановою Покровського районного суду м. Кривого Рогу від 06.08.2025 у справі №212/8756/25 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.11.2025 скасовано постанову покровського районного суду міста Кривого Рогу від 06.08.2025, якою ОСОБА_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Частиною 4 ст. 291 КУпАП визначено, що постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
Отже, вищевказана постанова набрала законної сили, що на момент 11.10.2025 (дати винесення оскаржуваної постанови) рішення про позбавлення права керування вважалося таким, що набрало законної сили, оскільки не було скасоване у встановленому законом порядку.
Разом з тим, суд звертає увагу на наступне.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06.11.2025 було скасовано рішення суду першої інстанції, яким позивача було позбавлено права керування транспортними засобами, та закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Суд також враховує, що відповідно до принципу презумпції невинуватості, закріпленого у ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок доведення вини особи покладається на орган (посадову особу), який розглядає справу. У даному випадку відповідач не надав належних та беззаперечних доказів того, що позивач на момент зупинки дійсно був позбавлений права керування на законних підставах.
У рекомендаціях № R (91) 1 Комітету Ради Європи Державам-Членам стосовно адміністративних санкцій від 13.02.1991р. рекомендовано керуватись у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Враховуючи постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач не виконав обов`язку доведення правомірності прийнятого ним рішення, матеріали справи не містять доказів фіксації вчиненого позивачем правопорушення, не містять матеріали справи й інших доказів.
Зважаючи на те, що відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.
Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд вважає за необхідне скасувати постанову, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню до належного відповідача.
Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, виходить з такого.
Відповідно до ст. 139 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд присуджує витрати на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, якщо такі витрати документально підтверджені та є співмірними.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн, що підтверджується відповідними доказами (договір про надання правничої допомоги від 13.10.2025, квитанція про сплату коштів від 17.10.2025, акт приймання-передачі виконаних робіт від 17.10.2025).
Оцінюючи заявлений розмір витрат, суд враховує складність справи, обсяг наданих послуг, а також принцип розумності та співмірності витрат.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені витрати є обґрунтованими та підлягають стягненню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 5-7, 9, 77, 90,139, 241-247, 286 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Морозов Вадим Юрійович до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5912138 - задовольнити. 
Постанову серії ЕНА № 5912138 за ч. 4 ст. 126 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         Т.В. Нестеренко