ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року 
м. Київ

справа №360/93/24
адміністративне провадження № К/990/24244/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів - Загороднюка А.Г., 
Мацедонської В.Е.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20.03.2024 (головуючий суддя - Чернявська Т.І.)
та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024 (головуючий суддя - Компанієць І.Д., судді - Гайдар А.В., Казначеєв Е.Г.)
у справі № 360/93/24
за позовом  ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування 
1. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 28.09.2021 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 у справі № 360/2726/21;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 28.09.2021 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 у справі № 360/2726/21;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 25.12.2023 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 у справі № 360/1805/22;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 25.12.2023 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.05..2023 року у справі № 360/1805/22.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач указує, що у період з 07.11.2017 по 29.03.2019 він проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . У вказаний період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, що зумовило звернення позивача до суду. Позивач зазначає, що судовим рішенням у справі № 360/2726/21 установлено протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2017 по 29.03.2019. Позивач указує, що 28.09.2021 відповідачем на виконання рішення суду у справі № 360/2726/21 виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення. Також позивач посилається на те, що судовим рішення у справі № 360/1805/22 установлено протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 29.03.2019, яка була виплачена відповідачем на виконання цього рішення 25.12.2023. Проте, як зауважує позивач, в порушення статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» відповідач не виплати позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Указане, на думку позивача, свідчить про протиправну бездіяльність відповідача. 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
3. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20.03.2024, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024, відмовлено повністю у задоволенні позову. 
4. При ухваленні рішень суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, а відповідач не відмовляв позивачу у такій виплаті, вимоги позивача, заявлені у позові, є передчасними. 
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
5. Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення мудів попередніх інстанцій скасувати, прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
6. Підставою касаційного оскарження судових рішень позивач указує пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтовуючи посилання на указану норму процесуального закону, скаржник зазначає на неврахування судами висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 02.04.2024 у справі № 560/8194/20, відповідно до яких компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись органом у місяці, в якому проведено виплату заборгованості, відповідно, невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно з Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і не потребує оформлення відмови окремим рішенням, вчинення відповідачем активної дії, що проявляється, зокрема, у наданні листа-відповіді на звернення особи щодо виплати належних їй сум компенсації, слід розглядати лише як додаткову форму повідомлення про відмову. 
7. На обґрунтування вимог касаційної скарги позивач указує, що норми Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» указують на відсутність обов`язку особи додатково звертатися до органу за виплатою компенсації втрати частини доходу, оскільки така компенсація має бути виплачена разом із відповідною виплатою заборгованості. 
Позиція інших учасників справи
8. Відповідач правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористався, відсутність якого, згідно з приписами частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Рух касаційної скарги
9. Ухвалою Верховного Суду від 15.07.2024 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
10. Ухвалою Верховного Суду від 02.06.2026 справу призначено до касаційного розгляду в порядку письмового провадження.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи 
11. ОСОБА_1 є учасником бойових дій та у період з 07.11.2017 по 29.03.2019 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира розвідувальної роти Військової частини НОМЕР_1 (військове звання - старший лейтенант, капітан), про що свідчать посвідчення учасника бойових дій від 03.07.2015 серії НОМЕР_2 , видане Управлінням персоналу штабу Військової частини НОМЕР_3 , військовий квиток від 29.01.2015 серії НОМЕР_4 , посвідчення офіцера від 27.10.2022 серії НОМЕР_5 , витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.11.2017 № 136, витяг з наказу Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.03.2019 № 96 та довідка Військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2024 № 1/93.
12. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 у справі № 360/2726/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 07.11.2017 по 29.03.2019, із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 07.11.2017 по 28.02.2018 - січень 2008 року, в період з 01.03.2018 по 29.03.2019 - березень 2018 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2017 по 29.03.2019 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця), а саме: в період з 07.11.2017 по 28.02.2018 - січень 2008 року, в період з 01.03.2018 по 29.03.2019 - березень 2018 року, з урахуванням абзацу четвертого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням виплачених сум.
13. На виконання означеного рішення Військова частина НОМЕР_1 28.09.2021 перерахувала на рахунок ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у розмірі 15893 грн 68 коп. без відрахування податків (15655 грн 27 коп. з відрахуванням податків), про що свідчать довідка Військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2024 № 1/93 та виписка по надходженням по картці/рахунку позивача, відкритому в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк».
14. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 у справі № 360/1805/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення індексації грошового забезпечення задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 29.03.2019 включно відповідно до приписів абзаців третього-шостого пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 29.03.2019 включно у розмірі 57 733 грн 00 коп. із відрахуванням обов`язкових податків та зборів для військовослужбовців.
15. На виконання означеного рішення Військова частина НОМЕР_1 25.12.2023 перерахувала на рахунок ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у розмірі 57733 грн 00 коп. без відрахування податків (56867 грн 00 коп. з відрахуванням податків), про що свідчать довідка Військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2024 № 1/93 та виписка по надходженням по картці/рахунку позивача, відкритому в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк».
16. Під час виплати означених сум відповідач не виплатив позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення, що зумовило звернення позивача до суду з позовом. 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Релевантні джерела права й акти їх застосування (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
17. Питання, пов`язані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
18. Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
19. Статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: 
пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);
соціальні виплати;
стипендії;
заробітна плата (грошове забезпечення)
сума індексації грошових доходів громадян;
суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
20. За правилами статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
21. З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159), положення якого відтворюють положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», конкретизують підстави та механізм виплати компенсації.
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
22. За правилами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
23. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, а також надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, виходить із такого.
24. Спір у цій справі виник у зв`язку з невиплатою позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум індексації грошового забезпечення.
25. Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що право позивача щодо виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати ще не порушено, адже позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату такої компенсації, а відповідач, відповідно, не відмовляв у її виплаті.
26. На підтвердження таких висновків суди попередніх інстанцій послалися на правові позиції Верховного Суду, які викладені, зокрема в постановах від 17.11.2021 у справі № 460/4188/20, від 09.06.2021 у справі № 240/186/20, від 11.05.2023 у справі № 460/786/20, від 18.08.2023 у справі № 460/4166/20 про те, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку № 159. 
27. У доводах касаційної скарги позивач наголошує, що висновки судів попередніх інстанцій суперечать правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 02.04.2024 у справі № 560/8194/20. 
28. У цьому аспекті Верховний Суд зауважує, що постанови Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 460/4188/20, від 09.06.2021 у справі № 240/186/20, від 11.05.2023 у справі № 460/786/20, від 18.08.2023 у справі № 460/4166/20, на яких ґрунтувалися висновки рішень судів попередніх інстанцій, були ухвалені за наслідками перегляду в касаційному порядку рішень судів першої та/або апеляційної інстанції про залишення без розгляду позовів про стягнення компенсації втрати частини доходів через порушення строку їх виплати з підстав пропуску строку звернення.
29. У вказаних постановах Верховний Суд зазначив, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді органу про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.
30. У постанові від 02.04.2024 у справі № 560/8194/20 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду відступив від висновків, викладених Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.06.2021 у справі № 240/186/20, від 17.11.2021 у справі № 460/4188/20, від 11.05.2023 у справі № 460/786/20, та сформував висновки, зокрема, про те, що:
- з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості з виплати пенсії за попередні періоди особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів, і з цього дня починається перебіг шестимісячного строку звернення з позовом до суду;
- отримання листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на заяву не змінює час, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить про час, коли особа почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права на отримання компенсації у позасудовому чи судовому порядку, відповідно, з указаної дати не може розпочинатись відлік строку звернення з позовом до суду.
31. У справі № 560/8194/20 Верховний Суд виходив з того, що відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акту індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.
32. За висновком Верховного Суду, зазначену норму варто тлумачити у її системному зв`язку з нормами статей 2-4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», які визначають, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись у місяці, в якому проведено виплату заборгованості. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» і не потребує оформлення відмови окремим рішенням. Учинення ж відповідачем активної дії, що проявляється, зокрема, у наданні листа-відповіді на звернення особи щодо виплати належних їй сум компенсації, слід розглядати лише як додаткову форму повідомлення про відмову.
33. Таким чином, Верховний Суд у справі № 560/8194/20 сформував новий підхід щодо початку перебігу строку звернення до суду з вимогами про компенсацію втрати частини доходів, який полягає в тому, що цей строк починає обчислюватися з першого дня місяця, наступного за місяцем виплати заборгованості, а не з моменту отримання відмови у виплаті компенсації.
34. Верховний Суд неодноразово роз`яснював, що, відступаючи від сформованих висновків у раніше ухвалених постановах Верховного Суду, Суд може не вказувати усі такі рішення, оскільки Суд відступає від правової позиції, а не від судових рішень.
35. З огляду на сформовану Верховним Судом у справі № 560/8194/20 правову позицію, Суд уважає, що право ОСОБА_1 на звернення до суду з відповідними вимогами виникло незалежно від факту звернення до відповідача із заявою про виплату компенсації та отримання офіційної відмови, оскільки невиплата компенсації у місяці погашення заборгованості вже свідчить про відмову з боку відповідача, навіть без прийняття окремого рішення.
36. Повертаючись до обставин справи, Суд зазначає, що норми Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» установлюють обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання, у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі грошового забезпечення), виплатити компенсацію.
37. У постанові від 29.04.2021 у справі № 240/6583/20 Верховний Суд зазначив, що у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів
38. Як установлено судами попередніх інстанцій, 28.09.2021, на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 у справі № 360/2726/21, позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 15893 грн 68 коп. за період з 07.11.2017 по 29.03.2019. 
39. На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 у справі № 360/1805/22 25.12.2023 позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 29.03.2019.
40. Беручи до уваги, що індексацію грошового забезпечення за указаний період відповідач виплатив із затримкою, позивач має право на відповідну компенсацію.
41. За таких обставин Суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
42. Враховуючи викладене, Суд констатує, що доводи касаційної скарги, які були підставою для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
43. Відповідно до частини другої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
44. Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Суд дійшов висновку, що при ухваленні рішень, суди першої та апеляційної інстанцій, неправильно застосували норми матеріального права, що є підставою для скасування судових рішень та ухвалення нового рішення у справі про задоволення позову .
Висновки щодо розподілу судових витрат 
45. Скаржник звільнений від сплати судового збору. Докази понесення скаржником інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, у матеріалах справи відсутні. З урахуванням викладеного судові витрати, які б підлягали розподілу, відсутні.
Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
2. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20.03.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024 у справі № 360/93/24 скасувати. 
3. Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
4. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 28.09.2021 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 у справі № 360/2726/21.
5. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 28.09.2021 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.06.2021 у справі № 360/2726/21.
6. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 25.12.2023 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 у справі № 360/1805/22.
7. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 25.12.2023 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25.05..2023 року у справі № 360/1805/22. 

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді А.Г. Загороднюк 

В.Е. Мацедонська