Справа № 188/4028/25 
Провадження № 2/188/1607/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року  Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Місюри К.В.
при секретарі Бібіковій В.В.
розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Лисичанської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на майно
В С Т А Н О В И В :
Позивачі звертаються до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у зв`язку з наступним.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 15 березня 1976 року Лисичанською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2-772 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 27 листопада 1982 року Лисичанською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1-4731, житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 21,50 кв.м. на земельній ділянці площею 910 кв.м, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 у розмірі 5/8 часток житлового будинку та ОСОБА_2 у розмірі 3/8 часток житлового будинку.
Право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вищевказаний житловий будинок зареєстровано 01.12.1982 р. Лисичанським міжміським бюро технічної інвентаризації Ворошиловградського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації та записаного в реєстрову книгу за № 2965.
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого24.08.1985 р. міськ.ЗАГСом м. Лисичанська Ворошиловградської області , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 уклали шлюб за актовим записом № 764, внаслідок чого ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».
З метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, який почався 24.02.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були вимушені переміститись до м. Дніпро. На даний час вони є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується довідками. Виданими Правобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради: від 25.04.2022 р№ 1203-5001325907 на ім`я ОСОБА_1 та від 02.05.2022 № 1203-5001477632 на ім.’я ОСОБА_2 .
З соціальних мереж та інформаційних матеріалів ЗМІ позивачам відомо, що внаслідок військових дій, належний позивачам будинок був пошкоджений. Оцінити характер та обсяг пошкоджень на теперішній час неможливо , оскільки м. Лисичанськ знаходиться на тимчасово окупованій території.
Рішенням державного реєстратора № 74320255 від 29.07.2024 року було зупинено розгляд заяви позивачів , та у подальшому рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 74949202 від 09.09.2024 року ім. відмовлено в проведенні реєстраційних дій з огляду на те , що державному реєстратору не вдалось отримати відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно , право власності на яке зареєстровано до 01.01.2013 року. Відомості про об`єкт нерухомого майна, а саме на житловий будинок АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні , що підтверджується Інформацією з цих реєстрів щодо об`єкта нерухомого майна № 446706719 від 07.10.2025 року. 
Враховуючи відсутність іншого , окрім судового , шляху для відновлення невизнаного права власності на житловий будинок, вони і звернулися до суду. 
Позивачі в судове засідання не з`явилися , надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовну заяву повністю підтримують та просять задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився , про час та місце слухання справи належним чином повідомлений .
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав .
Судом встановлено , що Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 15 березня 1976 року Лисичанською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2-772 та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 27 листопада 1982 року Лисичанською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 1-4731, житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 21,50 кв.м. на земельній ділянці площею 910 кв.м, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 у розмірі 5/8 часток житлового будинку та ОСОБА_2 у розмірі 3/8 часток житлового будинку.
Право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вищевказаний житловий будинок зареєстровано 01.12.1982 р. Лисичанським міжміським бюро технічної інвентаризації Ворошиловградського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації та записаного в реєстрову книгу за № 2965.
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого24.08.1985 р. міськ.ЗАГСом м. Лисичанська Ворошиловградської області , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 уклали шлюб за актовим записом № 764, внаслідок чого ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».
З метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, який почався 24.02.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були вимушені переміститись до м. Дніпро. На даний час вони є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується довідками. Виданими Правобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради: від 25.04.2022 р№ 1203-5001325907 на ім`я ОСОБА_1 та від 02.05.2022 № 1203-5001477632 на ім.’я ОСОБА_2 .
З соціальних мереж та інформаційних матеріалів ЗМІ позивачам відомо, що внаслідок військових дій, належний позивачам будинок був пошкоджений. Оцінити характер та обсяг пошкоджень на теперішній час неможливо , оскільки м. Лисичанськ знаходиться на тимчасово окупованій території.
Рішенням державного реєстратора № 74320255 від 29.07.2024 року було зупинено розгляд заяви позивачів , та у подальшому рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 74949202 від 09.09.2024 року ім. відмовлено в проведенні реєстраційних дій з огляду на те , що державному реєстратору не вдалось отримати відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно , право власності на яке зареєстровано до 01.01.2013 року. Відомості про об`єкт нерухомого майна, а саме на житловий будинок АДРЕСА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні , що підтверджується Інформацією з цих реєстрів щодо об`єкта нерухомого майна № 446706719 від 07.10.2025 року. 
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини першої статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 
При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.
Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачі надали достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтували свій позов. 
На підставі викладеного , керуючись ст.ст. ст 4,12, 23,76-82, 136, 247, 265 ЦПК України, ст.ст.319,321,328, , 1268 ЦК України , суд –
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Лисичанської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на майно - задовольнити .
Визнати право власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на 5/8( п`ять восьмих) часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею -46,40 кв. м., житловою площею – 21,50 кв. м. , на земельній ділянці площею 910 кв. м., з надвірними спорудами, до складу якого входять : житловий будинок літ.А-1; загальною площею -46,40 кв. м., житловою площею – 21,50 кв. м.; веранда – літ.а; тамбур –літ.а1;сарай –літ.В;погреб-літ.П; огорожа № 1-3.
Визнати право власності ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на 3/8( три восьмих) часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею -46,40 кв. м., житловою площею – 21,50 кв. м. , на земельній ділянці площею 910 кв. м., з надвірними спорудами, до складу якого входять : житловий будинок літ.А-1; загальною площею -46,40 кв. м., житловою площею – 21,50 кв. м.; веранда – літ.а; тамбур –літ.а1;сарай –літ.В;погреб-літ.П; огорожа № 1-3. 
У порядку ст. 136 ЦПК України звільнити відповідача від сплати судових витрат. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.  
 Суддя 	  К. В. Місюра