РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

08 червня 2026 року 	м. Рівне	№460/7597/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	Головного управління ДПС у Рівненській області 	
до	Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 	
 	про стягнення податкового боргу, -	

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 337 515,30 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем обліковується заборгованість у сумі 337 515,30 грн. зі штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО. У зв`язку з несплатою протягом строків, встановлених пунктом 57.3 статті 57 ПК України, вказані зобов`язання набули статусу податкового боргу. З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду 05.05.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.
Вказану ухвалу суду отримано відповідачем 21.05.2026 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було.
Відповідач подав заяву, в якій повністю визнає заявлені позивачем вимоги та просить розстрочити виконання судового рішення у порядку 378 КАС України.
Згідно з вимогами ч. 4ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Матеріалами справи стверджено, що Фізична особа – підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) знаходиться на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Рівненській області.
Судом встановлено, що за даними обліку позивача за відповідачем рахується податковий борг в загальному розмірі 337 515,30 грн. зі штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО, яка виникла за ППР № 544817000705-22 від 31.03.2025.
Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом доказами: довідкою про заборгованість перед бюджетом, детальним розрахунком податкового боргу, інтегрованою карткою платника податків, податкового повідомлення-рішення.
Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.
Стаття 67 Конституції України передбачає обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі -ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Грошове зобов`язання платника податків відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Стаття 19-1 ПК України визначає функції податкових органів, до яких зокрема відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, своєчасністю подання податкової звітності, здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі, організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку, здійснює інші функції, визначені цим Кодексом та законами України.
За змістом п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом з причин, пов`язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
За правилами, визначеними пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Судом з`ясовано, що за відповідачем рахується заборгованість в загальній сумі 337 515,30 грн. зі штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО.
Наявними матеріалами справи підтверджено, що відповідачу було виставлено податкову вимогу форми “Ф” №0003457-1302-1700 від 12.02.2026, яку надіслано рекомендованим листом платнику податків, що свідчить про виконання контролюючим органом вимог пункту 42.2 статті 42 ПК України. Зазначена податкова вимога залишилась без належного виконання.
На час розгляду справи судом, податковий борг відповідача в сумі 337515,30 грн. підтверджено витягом з інтегрованої картки платника податків.
За даними автоматизованої системи документообігу суду та Єдиного державного реєстру судових рішень відповідач оскаржив податкове повідомлення-рішення №544817000705-22 від 31.03.2025 в судовому порядку. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.08.2025 у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року у справі №460/10081/25 – без змін.
У відповідності до статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Отже, відповідно до приписів статті 56 ПК України грошові зобов`язання є узгодженими та підлягали до сплати відповідачем у строк, встановлений пунктами 57.1 та 57.3 статті 57 ПК України.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги встановлені судом обставини справи, виходячи з конституційного принципу обов`язковості сплати податків і зборів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення податкового боргу є обґрунтованими, підтверджуються належними й допустимими доказами. Наведені відповідачем аргументи не спростовують наявності податкового боргу в розмірі, заявленому до стягнення, та не дають суду підстав для відмови в позові. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо клопотання відповідача про розстрочення виконання судового рішення, суд зазнає наступне.
Відповідно до частини 6 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення; надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.
У разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні (частина 1 статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України).
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Положеннями частини 4 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
У постанові від 12 червня 2019 року у справі № 800/203/17, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що підставою для застосування правил статті 378 КАС України є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Отже, підставою для відстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відтак, всі ці обставини мають бути доведеними та підтвердженими документально.
Суд враховує, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення застосовується з метою зменшення надмірного тягаря на боржника, якщо такий тягар може призвести до виникнення ситуації, за якої виконання судового рішення стане взагалі неможливим.
У поданому суду клопотанні відповідач зазначає, що на його утриманні та вихованні перебуває троє неповнолітніїх дітей, з яких старша донька навчається на денній формі навчання. Відповідач не в змозі відразу погасити податковий борг у сумі 337 515,30 грн., але робить усе можливе для погашення такого боргу. Відповідач має намір повністю та добровільно погасити податковий борг без застосування до нього примусових процедур виконання судового рішення, проте через відсутність достатніх грошових коштів не в змозі в короткий термін виконати рішення суду про стягнення податкового боргу. Таке судове рішення може бути виконане відповідачем у спосіб розстрочення заборгованості на 12 місяців шляхом сплати боргу рівними частинами.
Однак, відповідачем вказані обставини не підтверджені жодними доказами (як-от: довідок про доходи, відомостей про майновий стан, банківських виписок, наявності інших утримань чи зобов`язань тощо), також матеріали заяви не містять підтвердження того, що відповідач матиме реальну фінансову спроможність сплачувати кошти у запропонованому ним розмірі протягом наступних 12 місяців. Сама лише вказівка на складне фінансове становище чи відсутність коштів, не підтверджена належними доказами, не є безумовною підставою для розстрочення виконання судового рішення, а тому у суду відсутні правові підстави для надання розстрочки виконання рішення суду.
Натомість, суд роз`яснює, що відповідач може звернутися з заявою у порядку ст.378 КАС України з наданням доказів, що підтверджують скрутне майнове становище відповідача та відсутність фінансової можливості для одноразової сплати повної суми заборгованості, після прийняття судом рішення у даній справі. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Рівненській області до фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.
Стягнути з фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг 337 515,30 грн. зі штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування РРО та перерахувати на UA268999980313010104000017001, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ 38012494, одержувач: ГУК у Рівн.обл/Рівнен обл/21080900, МФО 899998.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 08 червня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166) 
Відповідач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 

Суддя       С.М. Дуляницька