Справа № 752/29225/25 
Провадження №: 1-кп/752/1558/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Київ 
Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді  ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025100010002983 від 28.10.2025, за обвинуваченням 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з технічною середньо-спеціальною освітою, розлученої, яка має на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 та матір з інвалідністю ІНФОРМАЦІЯ_3 , працевлаштованої неофіційно, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 , 
захисника  ОСОБА_5 ,
обвинуваченої  ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В :

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
У зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.
Так, 24 жовтня 2025 року о 16 год 52 хв. ОСОБА_3 зайшла до торгівельної зали приміщення АЗС «WOG» за адресою: м. Київ, вул. Ізюмська, 2, після чого у неї виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, яке на праві власності належить ТОВ «Петрол Контракт» (код ЄДРПОУ 44800308).
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, з корисливих мотивів та мети, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу підійшла до полиці з товарами та здійснила крадіжку ляльки «L.O.L. Birthday та дивуй» вартістю 649,00 гривень, ляльки «LO.L. Легендарні Красуні» вартістю 495,00 гривень, ляльки «L.O.L. Чарівні русалоньки» вартістю 749,00 гривень, поклавши ix у свою сумку. В подальшому ОСОБА_3 перебуваючи у вищезазначеному приміщенні підійшла до стійки з верхнім одягом та здійснила крадіжку жилетки «OmniHeartL» чорного кольору вартістю 1649,00 гривень та бомберу «LogosXL» чорного кольору вартістю 1399,00 гривень, також поклавши їх до своєї сумки.
У подальшому, ОСОБА_3 вийшла за межі протикрадіжкових рамок і покинула місце вчинення даного кримінального правопорушення та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, чим завдала матеріальної шкоди ТОВ «Петрол Контракт» (код ЄДРПОУ 44800308) на суму 4941,00 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала себе винуватою, щиро розкаялася, а також підтвердила встановлені в обвинувальному акті обставини справи. Пояснила суду, що в той день йшла повз зазначену в обвинувальному акті заправку, зайшла у вбиральню, а коли вийшла, побачила що у торгівельному залі були ляльки ЛОЛ. Викрала їх для своєї доньки, бо вона такі давно хотіла, а в обвинуваченої не було грошей на той час. Потім зрозуміла, що вчинила неправильно й повернула усі викрадені речі. Крім того пояснила, що сама виховує доньку, розлучена, колишній чоловік матеріально не допомагає та аліменти не сплачує, крім того її мама пережила два інсульти та наразі перебуває на її повному утриманні. Щиро вибачилась за свій вчинок.
Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Ураховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутній сумнів щодо добровільності їхньої позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

3. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання - її щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

4. Мотиви призначення покарання.
Суд зауважує, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.
На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.
Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.
Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.
Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особистості особи, що вчинила кримінальне правопорушення.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України, крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану - карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, тобто відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином. 
Обираючи обвинуваченій ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд виходить із характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченої до вчинення кримінального правопорушення і обставин, що безпосередньо пов`язані із його вчиненням, та характеризують поведінку обвинуваченої після вчинення кримінального правопорушення, а також враховує дані про особу обвинуваченої, яка в силу ст. 89 КК України не судима, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має середньо-спеціальну освітою, працевлаштована неофіційно, а тому, на переконання суду, необхідним для виправлення та запобіганню вчиненню нею нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у межах санкції інкримінованої статті у мінімальному розмірі, а саме, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Разом з тим, враховуючи що обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні негативно оцінила власну протиправну поведінку, висловила щирий жаль з приводу вчиненого, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, повернула викрадені речі, крім того розлучена й має на утриманні малолітню доньку та лежачу матір після двох інсультів, тобто вчинила кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, зважаючи на щире бажання обвинуваченої стати на шлях виправлення, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, має бути справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попереджати вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідати його меті, гуманності, справедливості і не потягнути за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у даному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368-370, 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 20.05.2026.
Речові докази по справі:
- DVD-R диск - зберігати при матеріалах даного кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
- ляльку «LO.L. Легендарні Красуні», жилетку «OmniHeartL» чорного кольору, бомбер «LogosXL» чорного кольору - вважати повернутими потерпілому.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя           ОСОБА_1