КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 761/45998/25
номер провадження: 33/824/2130/2026
Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Сіренка Максима Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 січня 2026 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 січня 2026 року  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Сіренко М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 січня 2026 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована тим, що працівники поліції схилили ОСОБА_1 до відмови від проведення огляду, повідомивши йому, що згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) водій має право відмовитися від проведення огляду. Водночас зі змісту пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння. Вважає, що працівники поліції схилили до вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Як наслідок, під час цих всіх рекомендацій водій відмовився від проведення огляду в лікарні. Після цього інспектор склав відносно водія ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. З огляду на конкретні обставини зазначеної справи, вважає, що без зазначених протиправних дій працівника патрульної поліції, правопорушення не було б вчинено, тобто мала місце провокація та схиляння водія до відмови від проходження огляду.
Також вказує, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, автомобіль було залишено йому на зберігання.
В судове засідання захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Сіренко М.Ю. не з`явився, про місце і час судового засідання повідомлений апеляційним судом своєчасно, в установленому законом порядку. ОСОБА_1 вважав за можливе проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності адвоката Сіренка М.Ю.
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.
Відповідно до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи вказані вимоги закону виконав.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а й тієї особи, яка керує транспортним засобом, але відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з його відмовою від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів та є правильним.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними, які містять:
протокол про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №490721 від 22 жовтня 2025 року, згідно з яким 22 жовтня 2025 року о 14 год 12 хв. в місті Києві по вул. Борщагівська, 95-Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Citroen Berlingo», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, тремтіння пальців рук, не природна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому законом порядку та згідно чинного законодавства водій відмовився на боді-камеру 473600, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3);
письмове направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 жовтня 2025 року, з якого слідує, що за результатом огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук (а.с.5);
постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5992544, з якого слідує, що 22 жовтня 2025 року о 14 год 12 хв. в місті Києві по вул. Борщагівська, 95-Б, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_1 , в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 74 км/год при дозволеній швидкості 50 км/год, перевищивши обмеження швидкості більше як на 20 км/год. Швидкість фіксувалась приладом TruCAM TC-008389, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.6);
відеозапис з нагрудної камери поліцейського №473600, на якому зафіксовані події, які описані в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.9).
У рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, ЄСПЛ неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №490721 від 22 жовтня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Вказаний протокол підписаний поліцейським, який його склав, та ОСОБА_1 .
З дослідженого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що 22 жовтня 2025 року об 14 год 12 хв. працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та повідомили йому про те, що його транспортний засіб зупинено у зв`язку з перевищенням швидкості. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що у нього вбачаються ознаки наркотичного сп`яніння (14 год 14 хв. відеозапису). В подальшому працівник поліції запропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для огляду на стан наркотичного сп`яніння (14 год 19 хв. відеозапису), на шо ОСОБА_1 відповів: «Для чого? Я хвора людина». При цьому працівник поліції відповів, що можливо це і так, але якщо не підтвердиться стан наркотичного сп`яніння, то на нього, ОСОБА_1 , протокол складатися не буде. Також працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що на вимогу працівника поліції водій зобов`язаний пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Проте ОСОБА_1 заперечив, на що працівник поліції відповів йому, що він, ОСОБА_1 , білий і у нього трусяться руки, що є ознаками наркотичного сп`яніння, і що працівник поліції не може вірити на слово. У подальшому ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції про те, що він лікується і наразі перебуває на метадоновій програмі, на що працівник поліції відповів, що метадон це наркотична речовина і під час її приймання керувати транспортним засобом не можна (14 год 20 хв. відеозапису). При цьому ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції, що він приймав метадон зранку. Надалі працівник поліції знову запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння та повідомив, що у разі позитивного результату буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а також повідомив, що ОСОБА_1 може відмовитися від проходження огляду, проте він, ОСОБА_1 , зобов`язаний пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння. При цьому працівник поліції пояснив, що у такому випадку буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП за відмову від проходження огляду. При цьому ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції щоб вони писали йому штраф (14 год 22 хв. відеозапису). У подальшому працівник поліції ще раз запитав у ОСОБА_1 чи пройде він огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів, що він все визнає, що він вживав, бо він стоїть на метадоновій програмі (14 год 28 хв. відеозапису). Після цього працівник поліції повідомив, що у зв`язку з цим на ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП за порушення пункту 2.5 ПДР у зв`язку з відмовою від проходження огляду. Також працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що в такому стані він не може керувати транспортним засобом. В подальшому працівник поліції двічі роз`яснив ОСОБА_1 про те, що він не може керувати транспортним засобом (14 год 42 хв. та 14 год 48 хв. відеозапису).
Вказаний вище відеозапис є передбаченим ст.251 КУпАП належним засобом доказування, який був оцінений судом у сукупності й логічному взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами та є достатнім для висновку у поза розумний сумнів, що 22 жовтня 2025 року о 14 год 12 хв. в місті Києві по вул. Борщагівська, 95-Б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, тремтіння пальців рук, не природна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога у встановленому законом порядку відмовився на боді-камеру 473600, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок судді першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є правильним і таким, що ґрунтується на матеріалах справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції схилили ОСОБА_1 до відмови від проведення огляду, повідомивши йому, що згідно з пунктом 2.5 ПДР водій має право відмовитися від проведення огляду, є не переконливими, оскільки з дослідженого відеозапису встановлено, що працівник поліції двічі роз`яснював ОСОБА_1 , що він зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння (14 год 19 хв. та 14 год 21 хв. відеозапису). 
Повідомлення ж працівником поліції про те, що ОСОБА_1 може відмовитися від проходження огляду, що працівник поліції його не заставляє, не є обставиною, яка дає підстави для висновку про схилення працівником поліції ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду, оскільки з відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції вбачається, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння була усвідомленою, у зв`язку з тим, що він зранку вживав наркотичний засіб - метадон (14 год 20 хв. відеозапису).
Більше того, працівник поліції чітко роз`яснив ОСОБА_1 про те, що у разі відмови від проходження огляду буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП за відмову від проходження огляду.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 02 червня 2007 року, ЄСПЛ у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону.
Доводи захисника проте, що водій ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки відсутність у матеріалах справи даних про відсторонення водія від керуванням транспортного засобу сама по собі не спростовує доведеності того, що водій відмовився від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.
До того ж, як вбачається з відеозапису, працівник поліції тричі повідомив ОСОБА_1 про те, що він не може керувати транспортним засобом (14 год 28 хв., 14 год 42 хв. та 14 год 48 хв. відеозапису).
Крім того, вимога щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом, передбачена ч.1 ст.266 КУпАП, не впливає на порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбачений частинами другою-четвертою вказаної статті, та не тягне наслідків, передбачених частиною п`ятої цієї статті.
Отже доводи апеляційної скарги щодо порушень, які, на переконання захисника, були допущенні працівниками поліції щодо не відсторонення водія від керування транспортним засобом, не спростовують правильних висновків судді першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суддею першої інстанції прийняте законне і обґрунтоване судове рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний суддею першої інстанції ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. Крім того, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 січня 2026 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Сіренка М.Ю., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргуадвоката Сіренка Максима Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду С.М.Верланов